|
Metoda Karla Chytila sledovaná na výběru jeho prací o českém středověkém umění
Dvořáková, Michaela ; Kubík, Viktor (vedoucí práce) ; Royt, Jan (oponent)
Hlavním tématem této práce je vystihnout způsob uvažování a definovat uměleckohistorickou metodu Karla Chytila v jeho statích o českém středověkém umění. Mým záměrem je nalézt východiska a případné proměny této metody v kontextu soudobého studia dějin umění, především se zaměřením na vídeňskou školu dějin umění a proměňující se vliv positivismu. Na výběru několika prací napsaných v rozmezí téměř padesáti let bych chtěla nejen přesněji charakterizovat Chytilovy postupy a vývoj uvažování, ale také blíže představit práce samotné - důvod jejich vzniku, dobové přijetí a význam i přínos, který pro české prostředí měly.
|
| |
| |
|
Bojovník proti revizionismu. Václav Král v kontextu české marxistické historiografie
ŠPERŇÁK, Roman
Tato diplomová práce se zabývá životem a dílem čelného českého historika ve druhé polovině 20. století. Ovšem nesnaží se jen prostě popsat život a dílo vědce, ale zařazuje ho do kontextu vývoje české marxistické historiografie. Zkoumá jeho postoje, názory a přesvědčení. Autor při tvorbě předkládané práce vycházel především z bohatého osobního fondu Václava Krále, který je uložen v Archivu Národního muzea v Praze a dále z fondů Ústavu dějin - Archivu University Karlovy a Státního okresního archivu v Hradci Králové. Podobně důležitým prvkem jsou i některé ze stovek Králových prací a v neposlední řadě autor využil poznatků dosavadní literatury, která byla k dějinám historiografie druhé poloviny 20. století vydána. Vzhledem k tomu, že osobností Václava Krále a jeho vlivu na vývoj české historické vědy se zatím nikdo podrobněji nezajímal a informace o něm jsou dosti kusé, vidí autor největší přínos právě v tom, že předkládanou prací o něm podal nové a ucelené informace a otevřel nové badatelské téma, kterým upozornil na určité otázky, na které budou moci navázat a které mohou rozpracovat historikové další.
|
|
Ve stínu švédských dělových koulí nad Prahou v roce 1648 - proměna historického narativu napříč staletími
Fišera, Tadeáš ; Doležalová, Eva (vedoucí práce) ; Čechura, Jaroslav (oponent)
Třicetiletá válka (1618-1648) se stala globálním konfliktem, do něhož byly postupně vtaženy téměř všechny země Evropy. Důvodem k rozpoutání války nebyla pouze komplikovaná náboženská situace způsobená štěpící se římskou církví, kdy proti sobě stanuly strany protestantské unie a katolické ligy, ale také konflikty politické a ekonomické. Politické důvody lze charakterizovat expanzí Habsburků do okolních zemí, pomocí které se snažili vydobýt politické a přednostní postavení a nadvládu v Evropě. Cílem diplomové práce není rekonstrukce historických událostí doby třicetileté války, ale její historický narativ a jeho proměny napříč staletími. Výchozím bodem práce je rok 1648, kdy došlo k posledním bojům třicetileté války při švédském obležení Prahy. Z Prahy se na dobu několika měsíců stala téměř obranná pevnost, která po dlouhý čas vzdorovala švédským protestantským vojskům. Tato událost se odrazila v zobrazení národních dějin hned dvojím způsobem: jednak hrdinným vzdorem Pražanů vůči nepřátelské armádě, v druhém případě definitivní porážkou nadějí původně utrakvistické a protestanské části české společnosti na restituci poměrů před bitvou na Bílé hoře.
|
|
Využití mezipředmětových vztahů zeměpisu a dějepisu při výuce místního regionu (na příkladu Jáchymovska)
Krátká, Marie ; Jelen, Jakub (vedoucí práce) ; Vrhel, Matěj (oponent)
Bakalářská práce se věnuje mezipředmětovým vztahům mezi zeměpisem a dějepisem ve výuce místního regionu na 2. stupni základních škol a na gymnáziích. Cílem práce je analýza výuky místního regionu a využívání mezipředmětových vazeb vyučujícími na školách v zájmovém regionu Jáchymovska. Dílčím cílem je dále vytvořit materiál, který by mohl být využit v rámci výuky místního regionu pro učitele na Jáchymovsku. Výsledkem analýzy je, že většina učitelů na Jáchymovsku místní region učí, ale vyčleňují mu méně času, než je celorepublikový průměr. Někteří vyučující mezipředmětové vazby využívají, ale spolupráci kolegů učitelů by bylo rozhodně potřeba dále rozvíjet. Většina dotazovaných učitelů se v hodinách též zabývá dějinami regionu. Nově vzniklý pracovní list by měl být využitelný pro učitele na Jáchymovsku i v celém Česku. Klíčová slova Mezipředmětové vztahy, místní region, zeměpis, geografie, dějepis, Jáchymov, pracovní tábory Abstract This Bachelor thesis is devoted to interdisciplinary relations of geography and historiography in teaching of the local region in secondary schools and grammar schools. The main goal of this thesis is an analysis of teaching of the local region and usage of interdisciplinary relations in schools closely connected to Jáchymov region. The secondary goal is to create a...
|
|
Jindřich Korutanský. Proměny pohledu historiků na jeho vládu
Horáková, Jana ; Charvátová, Kateřina (vedoucí práce) ; Sládková, Kateřina (oponent)
Tato bakalářská práce se zabývá pohledem na postavu Jindřicha Korutanského, jehož obraz byl v rámci děl českých historiků tradičně nelichotivý. Po dlouhou dobu se totiž mělo za to, že tak významný pramen jako je Zbraslavská kronika, která pojednává nejenom o období, kdy Jindřich Korutanský působí v Českém království, tedy let 1306-1310, je možné brát za soubor pravdivých svědectví. Jelikož rovněž mnohé další kroniky ji považují za důvěryhodný pramen, a právě z ní čerpají informace o Jindřichovi Korutanském, stejným způsobem přebírají také čeští historikové perspektivu autora Zbraslavské kroniky, cisterciáka Petra Žitavského. Ten byl natolik vlivným, že měl možnost přímé účasti při vyjednáváních s Lucemburky ohledně nástupce na český trůn. Mimo jiné díky některým téměř deníkovým záznamům v určitých částech kroniky nikdo nepochyboval o relevanci zápisů zaznamenaných Žitavským, který v těch chvílích figuroval jako přímý svědek popisovaných událostí. Do povědomí většiny se tak Jindřich Korutanský vryl na základě popisu Žitavského jako slabý panovník bez vize a potřebných schopností úspěšného vládce. V počátcích 21.století Jakub Razim přichází s novým pohledem na Zbraslavskou kroniku a tímto ovlivňuje následné práce dalších historiků. Cílem této práce není pouze analýza pasáží věnovaných postavě...
|
| |
|
Čeští Lucemburkové ve francouzské soudobé historiografii
Jedináková, Petra ; Bláhová, Marie (vedoucí práce) ; Nejedlý, Martin (oponent)
Petra Jedináková, ČEŠTÍ LUCEMBURKOVÉ VE FRANCOUZSKÉ SOUDOBÉ HISTORIOGRAFII, Praha, Filozofická fakulta Univerzity Karlovy v Praze 2013. Cílem předkládané práce je sledovat na základě zpráv francouzských středověkých pramenů vztahy českých Lucemburků k francouzské panovnické dynastii a ohlasy jejich politiky v západní Evropě. Dále se práce zaměřuje na rozdílné vnímání Lucemburků v českém a francouzském prostředí, důvody vedoucí k těmto specifikům v nahlížení na panovnický rod Lucemburků. Lucemburkové jakožto původně hrabský rod lucemburských Francouzů měli k Francii a jejímu panovnickému rodu vždy silné vazby, pojily je nejen vzájemná úcta, respekt, přátelství a podobné názory, ale i rodinné svazky, které byly posilovány výchovou nástupců rodu přímo u francouzského krále, podpoře v boji i na diplomatické půdě, vzájemnými styky a návštěvami. O tom všem nám zachovaly svá svědectví středověké prameny, zprávy kronik a análů, listiny, korespondence i postřehy literátů z francouzského prostředí, kteří se osobně setkali s českými králi z lucemburského rodu a kteří nám tak o těchto našich panovnících zanechali důležitá svědectví. Jan Lucemburský byl a dodnes je ve Francii vnímán především jako vzor rytířských ctností, statečný bojovník a oddaný druh francouzského krále. V Čechách byl po dlouhá staletí...
|
|
Divadlo dle Stefana Hulfelda
Kunčarová, Helena ; Pšenička, Martin (vedoucí práce) ; Sarkissian, Alena (oponent)
Předkládaná diplomová práce se věnuje teatralitě, jak ji na základě svého bádání definuje švýcarský teatrolog Stefan Hulfeld. Práce se snaží představit Hulfeldova bádání, která jsou založena na studiu dobových dokumentů, Hulfeld konkrétně studuje teatralitu 18 století v Solothurnu (Švýcarsko). Jeho teorie je uvedena do souvislostí s teoriemi teatrality Rudolfa Münze a Andrease Kotteho. Obecným cílem této práce je formulování pojmu teatrality založeného na historicko-teatrologickém zkoumání dobových materiálů.
|