|
The Liturgy of Revolution: Political Theory of Patrick Pearse between Catholicism and Modernism
Ruczaj, Maciej ; Pilný, Ondřej (vedoucí práce) ; Markus, Radvan (oponent) ; Ní Ghaibhí, Róisín (oponent)
Velikonoční povstání v Dublinu v roce 1916 je často popisováno s důrazem na prolínání nacionalismu a náboženské symboliky spásy skrze utrpení. Právě silná přítomnost náboženského diskurzu v odkazu lídra a hlavního ideologa povstání, Patricka Pearse, byla hlavní příčinou jeho posmrtného "vítězství" - Velikonoční povstání bylo vnímáno jako základní stavební kámen identity nového Irska. Ze stejných důvodů byl však také odsuzován, a to jako duchovní otec militantního a sektářského křídla irského republikanismu ve 20. století. Tato politizace debaty o Pearseově odkazu způsobila, že jen vzácně bylo jeho myšlení zkoumáno sine ira et studio. Tato disertace, po obecném uvedení do problematiky recepce Pearsova myšlení a teoretickém a historickém vymezení vztahů mezi nacionalismem a náboženstvím v evropském a irském kontextu, se zaměřuje na nové přezkoumání náboženských základů Pearsova myšlení o národu a nacionalismu. Pearsův nacionalismus je prezentován jako syntéza náboženských motivů a romantických a modernistických vlivů. Jeho základem je dynamický mechanismus transpozice symbolů a motivů ze sféry teologie do uvažování o národu, který nazývám translatio sacrii. Působení tohoto mechanismu je dokládáno analýzou řady Pearsových politických pamfletů a literárních děl, především z posledního období jeho...
|
| |
|
Proměny sakrálního prostoru
Mléčka, Jan ; PhDr.Martin Horáček,Ph.D. (oponent) ; Doc.Ing.arch.Michal Hronský,PhD. (oponent) ; Petelen, Ivan (oponent) ; Šindlar, Jiljí (vedoucí práce)
Křesťanský kostel je nedílnou součástí naší více než tisícileté kontinuity. Svým vnějším projevem antropomorfizuje společenské proměny i dějinné zvraty. Stal se integrální součástí naší životní zkušenosti v prostoru i čase. Stále častěji zaznívají odborné hlasy hovořící o krizi Evropy jako o krizi vlastní identity, ztrátě schopnosti ptát se po smyslu budoucího směřování i smyslu vlastní přítomné existence. Redukce časové danosti na omezený rámec vlastní fyzické existence upírá člověku schopnost pokládat otázky a znovu a znovu na ně hledat odpovědi, dotazovat se po smyslu a podstatě věcí. Bezstarostnost vykořeněné plevy hnané větrem se může jevit euforizující měrou volnosti a svobody, znamená však rezignaci na aktivní spolutvorbu generačního směřování. Jedním ze základních atributů architektonické osobnosti by měla být vysoká míra schopnosti syntetického myšlení, zahrnující multioborové poznatky celospolečenského poznání,a to jak v aktuálnosti prožívané přítomnosti, tak i v čase. Na jejich základě by pak v ideálním případě mělo dojít k přiblížení se podstatě řešeného problému, definici obecných zákonitostí, platných bez ohledu na proměny společenské poptávky, módnosti či vkusu. Následující práce, zabývající se „proměnou“ křesťanského kostela, by měla na základě syntetizace dílčích analytických poznatků v oblastech architektury, liturgiky, historie a teologie nabídnout kompaktní faktickou platformu, uplatnitelnou v architektonické praxi, edukaci (architektonické i teologické), pastoraci a širší fundované společenské diskuzi o současné podobě křesťanského sakrálního prostoru,jeho východiscích a budoucím možném vývoji. Důraz by neměl být kladen na dogmatickou interpretaci šokujících objevů, ale na samostatnou tvůrčí interpretaci cílové skupiny. První polovina textu je věnována teologickým a symbolických východiskům a dějinným proměnám, druhá se pak v teoretické i praktické rovině zamýšlí nad možným směřováním křesťanského sakrálního prostoru v postkřesťanské Evropě.
|
|
Linsident aneb Anatomie pozérství
Sližová, Eva ; Fic,, Igor (oponent) ; Ruller, Tomáš (vedoucí práce)
Můj bakalářský projekt, Linsident, je dlouhodobý akt imaginace a sebereflexe zpracovávaných textem ve volném verši. V závěrečné fázi jsem oddělila literárních, mentální (terapeutické) a čistě osobní aspekty díla. Výsledkem je radikálně, s nadhledem proškrtaná poezie a její performativní prezentace.
|
|
Štefan Polakovič a slovenský politický katolicizmus
Lenčéšová, Michaela ; Kopeček, Michal (vedoucí práce) ; Šmíd, Marek (oponent) ; Šebek, Jaroslav (oponent)
Dizertačná práca skúma politické myslenie katolíckeho filozofa Štefana Polakoviča (1912-1999), ktorý je považovaný za jedného z hlavných ideológov politiky Jozefa Tisa počas slovenského štátu (1939-1945). V kontexte vnútropolitického mocenského súboja medzi prezidentom Tisom a predsedom vlády Vojtechom Tukom sa Polakovič podieľal na nacizácii slovenského politického katolíckeho myslenia prostredníctvom vytvárania slovenských a katolíckych pojmov inšpirovaných ideológiou nemeckých národných socialistov. Po druhej svetovej vojne sa z Argentíny snažil o dosiahnutie zvrátenia zániku slovenského štátu a v deväťdesiatych rokoch patril k apologétom Jozefa Tisa a podporovateľom interpretácie o protifašistického katolíckom odboji v prostredí Hlinkovej slovenskej ľudovej strany. Hlavným cieľom tejto dizertačnej práce je zistiť, aké boli príčiny Polakovičovej fašizácie a prečo považoval vlastný národný štát za jedinú prijateľnú formu štátnosti pre slovenský národ. Práca sa síce koncentruje hlavne na Polakovičovo myslenie v období slovenského štátu, ale v snahe zachytiť vývoj jeho myslenia naprieč 20. storočím si všíma aj Polakovičove koncepcie z prostredia argentínskej emigrácie. Predkladaná dizertačná práca najskôr popisuje vznik a vývoj slovenského politického katolicizmu v kontexte európskeho politického...
|
|
Historie tělesné výchovy a sportu v jednotách Kosmákovy župy spolku Orel
DOLÁK, Jan
Bakalářská práce pojednává o historii tělesné výchovy a sportu v Kosmákově župě spolku Orel. Kosmákova župa vznikla odsouhlasením k rozdělení Západomoravské župy na valném sjezdu Československého Orla 31. července 1947. Jmenovaná župa má sídlo ve Znojmě a jednotlivé jednoty jsou ze Znojemska. Činnost této župy byla ovšem zastavená komunistickým režimem. Po dlouhých letech v komunistickém režimu se župu podařilo obnovit 1. ledna 1996. V jednotlivých fázích po obnovení vznikaly jednoty, které však na orelské scéně nevydržely a ukončily svoji činnost. Nyní má Kosmákova župa 6 jednot: Mramotice, Pavlice, Přeskáče, Únanov, Vémyslice a Znojmo. Práce dále objasňuje život patrona župy Václava Kosmáka. Sekundárně se zaměřuje na průběh činností organizace Orel od prvopočátku až do současnosti a popisuje osobnost orelské tělesné výchovy Jana Šrámka.
|
|
Dějiny tělovýchovné organizace Orel v Čechách 1909-1948
Vejvar, Stanislav ; Čechurová, Jana (vedoucí práce) ; Kvaček, Robert (oponent) ; Šebek, Jaroslav (oponent)
Historie tělovýchovné organizace Orel v Čechách 1909 - 1948 V roce 1909 vznikla v Čechách, na Moravě a ve Slezsku tělovýchovná organizace Orel. Sjednotila organizace, které pro katolíky organizovaly tělocvičné aktivity. Jejími předky byly svatojosefské jednoty, katoličtí tovaryši a křesťanskosociální tělocvičné odbory. Orlové měli za vzor slovinského katolického Orla, jehož zakladatelem ve Slovinsku byl na začátku 20. století kněz a politik Jan Evangelista Krek. Organizace Orla vznikla za rakousko-uherské monarchie, v časech Československé republiky 1918 - 1938 značně zesílila na celém území státu, roku 1935 dosáhla přes 160 tisíc členů. Celoživotním starostou Orla byl Msgre. Jan Šrámek, katolický kněz a politik. Orel provozoval tělovýchovu pro muže, ženy, dorost i žactvo v křesťanském duchu. Pořádal cvičení v místních jednotách a dva významné slety: mezinárodní slet roku 1922 v Brně a Svatováclavské dny orelstva r. 1929 v Praze. Orel udržoval kontakty se zahraničními křesťanskými tělocvičnými spolky, stal se členem FICEPu (Mezinárodní katolická tělovýchovná federace). Pořádal zájezdy na zahraniční slety (např. do Francie, Jugoslávie nebo Polska). V čase ohrožení Československa nacistickým Německem r. 1938 orlové vstupovali do Svazu občanské pohotovosti jako dobrovolníci při obraně republiky. Za okupace...
|
|
Čeští katoličtí básníci v hodinách literatury na gymnáziích
Dolejší, Pavel ; Klumparová, Štěpánka (vedoucí práce) ; Hník, Ondřej (oponent)
Cílem této práce je představit možnosti, formy a postupy práce s dílem a životním příběhem českých katolických básníků Jana Zahradníčka, Bohuslava Reynka a Josefa Kostohryze v hodinách literatury na gymnáziích. Dále je cílem navrhnout možnosti, jak přiblížit mladé generaci čtenářů katolickou poezii jako zdroj existencionálních otázek o životě a bytí, hlubokých niterných prožitků a spirituality bez ohledu na jejich soukromé náboženské smýšlení a preference. Modelovým adresátem této diplomové práce je středoškolský učitel, a tak je součástí textu i rozsáhlá kapitola o obecně didaktických východiscích, které jednak slouží k lepší orientaci v navrhované koncepci, jednak na těchto východiscích je tato koncepce přímo založena. Koncepce, kterou jsem zvolil jako prostředek dosažení stanovených cílů práce, vychází z principů, vyučovacích metod a forem tzv. inovativně pojaté výuky. Tato výuka vychází z konstruktivistického modelu a z čtenářsky, interpretačně a tvořivě pojaté nauky literatury, která je zaměřena na aktivní a samostatnou práci žáků, na receptivní i produktivní činnosti a probouzení zájmu žáků o témata výuky. Součástí interpretační složky je i formulace a reflexe vlastního čtenářského prožitku. Tento didaktický přístup je aplikován na téma katolické poezie zmíněných autorů. Ve snaze po...
|
| |
|
České katolické časopisy pro děti a mládež v letech 1945-1948
Volencová, Hana ; Köpplová, Barbara (vedoucí práce) ; Švec, Štefan (oponent)
Tato diplomová práce se zabývá českými katolickými časopisy pro děti a mládež v letech 1945 - 1948. Nejprve uvádí historický kontext, vrací se i k době okupace a věnuje se důsledkům, které měla pro katolíky. Dále přibližuje situaci po roce 1945 především z katolického hlediska a věnuje se problematice katolického tisku v daném období. V další části práce charakterizuje tendence literatury pro děti a mládež v poválečném tříletí, neboť součástí analyzovaných časopisů jsou i příspěvky literární. Věnuje se obecně také české časopisecké produkci pro děti a mládež v daném období. Hlavní část práce se potom zaměřuje na charakteristiku a analýzu dvou vybraných periodik, časopisu pro katolické děti Anděl strážný a časopisu pro katolickou mládež Dorost. Všímá si jejich obsahu, skladby rubrik, témat a částečně i vizuální podoby. Sleduje proměny těchto aspektů v jednotlivých ročnících. Okrajově se práce také věnuje redaktorům a autorům textů či ilustrací. V závěru potom oba časopisy porovnává, shrnuje poznatky z jejich výzkumu a navrhuje možnosti dalšího zkoumání tématu.
|