|
Vdova a tajemství církve
Nekolová, Alena ; Novotný, Vojtěch (vedoucí práce) ; Ventura, Václav (oponent)
Diplomová práce "Vdova a tajemství církve" se zabývá tématem vdovství. První část diplomové práce je zaměřena na studium pramenů. Nejprve sumarizuje poznatky z Písma Starého a Nového zákona. Dalším zpracovaným pramenem jsou tematicky zaměřená díla církevních otců a na ně navazuje studium církevních dokumentů. Z poznatků získaných studiem pramenů vyplývají dva životní stavy, které jsou vdovám doporučovány. První životní stav je nové manželství, které je doporučováno především mladým ženám. Druhým životním stavem je zasvěcený způsob života. Druhá část diplomové práce je zaměřena na základní volbu ženy a zkoumá vdovství jako životní stav. Nahlíží do jednotlivých fází základní volby a zkoumá jednotlivé faktory, které se při volbě vyskytují. Ze zpracování vyplývá, že základní volba vždy obsahuje svobodné rozhodnutí. Důležitými faktory při rozhodování je působící pomáhající milost, láska a odměny. Důležitými prvky vnitřního života vdovy je askeze, oběť, zdrženlivost a modlitba. Závěr práce je věnován manželství a zasvěcení.
|
|
Komenského spisy útěšné
Salašovič, Ctibor ; Veverková, Kamila (vedoucí práce) ; Lášek, Jan Blahoslav (oponent)
Předkládaná práce pojednává o Komenského spisech útěšných. Pro jejich poznání posloužily zejména spisy zařazené do třetího svazku Díla Jana Amose Komenského. Práce osvětluje sledovanou problematiku ve čtyřech částech. Nejprve seznamuje s dějinným a osobním východiskem Komenského útěšné tvorby. Přibližuje bratrského kněze jako věrného pastýře církve, jenž v mimořádně pohnuté době potěšuje a povzbuzuje svými spisy zarmoucené souputníky. Dále podává celkový přehled Komenského útěšné literatury i základní popis jednotlivých děl, včetně doplňujících informací. Ve zvláštní části se věnuje útěšné tvorbě jako samostatnému literárnímu žánru, jeho dějinnému vývoji i návaznosti Komenského útěšných děl s vyzdvižením jejich teologického východiska a praktického cíle. V práci nechybí ani literární a teologický rozbor vybraného útěšného díla s názvem Listové do nebe, v němž autor na pozadí majetkové nerovnosti řeší prastarou otázku teodicee z pohledu křesťanské víry. V úplném závěru je pro plné pochopení celkového rozpětí a významu Komenského útěšné tvorby vysloven požadavek multidisciplinarity. Práce přináší základní, nicméně ucelenou a vyváženou, informaci o Komenského díle, zcela prodchnutém vírou a nadějí.
|
|
Kristovy předobrazy v Izákovi a Josefovi Egyptském
Yahoda, Tetyana ; Větrovec, Pavel (vedoucí práce) ; Hřebík, Josef (oponent)
Bakalářská práce "Kristovy předobrazy v Izákovi a Josefovi Egyptském" usiluje na základě hermeneutického principu duchovního výkladu Písma ukázat, nakolik dvě výrazné osoby patriarchů izraelského národa - Izák a Josef - předznamenávají novozákonní obraz člověka Ježíše Krista zejména s ohledem na jeho vykupitelské velikonoční dílo. Po krátké úvaze o poměru Starého a Nového zákona práce přechází k rozboru konkrétních klíčových textů: jak Izákovy oběti v Gn 22, tak i poměrně delšího a souvislého příběhu o Josefovi v Gn 37; 39 - 45, v kontextu Gn 37 - 50. U prvního patriarchy Izáka oběť syna velmi zasahuje otce Abraháma, který ji však poslušně přináší. Stejnou poslušnost lze vidět i u oběti Božího Syna i v touze nebeského Otce po víře lidí na základě poznání pravdy o Boží lásce. U druhého patriarchy Josefa se stává zavržený bratr šancí pro život mnoha lidí z různých národů i důvodem konverze bratří. Analogie s křesťanskou soteriologií je zřetelná a záměrná.
|
| |
|
Ikonografické motivy v díle Františka Bílka
Matějková, Kamila ; Pech, Milan (vedoucí práce) ; Novotná, Eva (oponent)
Kamila Matějková: Ikonografické motivy v díle Františka Bílka Abstrakt Bakalářská práce přibližuje dílo Františka Bílka z ikonografického hlediska. Rozděluje Bílkovu tvorbu do tematických skupin podle základních ikonografických motivů a pokouší se určit, z čeho jejich autor vycházel. Nejprve je v práci nastíněna situace českého umění kolem roku 1900 a místo, které v něm František Bílek zaujímal. Poté je věnována pozornost Bílkovu vztahu k umění a jeho osobitému spirituálnímu pojetí. Dále jsou sledovány Bílkovy výtvarné prostředky. Hlavní část práce je zaměřena na rozbor jednotlivých ikonografických námětů, které se v díle Františka Bílka vyskytují. Postupně je tak sledován motiv Krista, motiv Panny Marie, starozákonní motivy, motiv člověka, motiv stromu, dále pak národní témata (husitství, Jednota bratrská). V závěru práce je věnována pozornost tématům, která jsou ovlivněna literárním dílem Otokara Březiny.
|
|
Exkluzivita Božího zjevení podle Bible a jeho vztah k některým světovým náboženstvím, jmenovitě Buddhismus a Islám
Stanko, Ivan ; Liguš, Ján (vedoucí práce) ; Bravená, Noemi (oponent)
Diplomová práce "Exkluzivita Božího zjevení podle Bible a jeho vztah k ostatním světovým náboženstvím, jmenovitě islámu a buddhismu" pojednává o srovnání náboženské zvěsti podle Bible se základními věroučnými pozicemi u jiných světových náboženství, konkrétně islámu a buddhismu. Pojednává o tom, zda Bible samotná si činí nárok na exkluzivitu, a také ve kterých oblastech je tato exkluzivita nejvíce patrná, a jaký má dosah do života věřícího. Tato práce také hledá, jaké jsou vztyčné body mezi duchovními principy islámu, buddhismu a křesťanství, jakož i s tím, které principy jsou naprosto odlišné a nepropojitelné. V závěru práce pojednávám o možnostech mezináboženského dialogu v rámci velkých světových náboženství.
|
|
Obraz Jana Palacha v české kultuře
Jáchimová, Veronika ; Bílek, Petr (vedoucí práce) ; Wiendl, Jan (oponent)
Práce se věnuje analýze kulturního obrazu Jana Palacha a to především analýze symbolů a mýtů, jejichž prostřednictvím je tento obraz konstruován. Hlavní pozornost věnuje pojmu oběť - soustředí se na připodobnění Jana Palacha archetypům oběti Krista a mladých mučedníků. Ve druhé části je Jan Palach analyzován jako oběť národní. Pozornost je zaměřena na spojení Palacha s Janem Husem a zařazení Palachova pohřbu mezi specifickou tradici českých pohřbů jako tichých národních demonstrací. Autorka postupovala metodou analýzy diskurzu. Při práci využívá nejen textových materiálů (krásné i faktografické literatury), ale opírá se i o fotografické a dokumentární filmové záběry.
|
|
Kristus jako hlava a zdroj křesťanského manželství. Exegeze a teologická reflexe Ef 5,21-33
Zemánková, Kristýna ; Brož, Jaroslav (vedoucí práce) ; Ryšková, Mireia (oponent)
Autorka se ve své práci zaměřuje na křesťanské manželství, jehož zdrojem a vzorem (ve svém vztahu k církvi) je Kristus, jak nám ho představuje parenetický text Ef 5,21-33. Poté, co se věnuje okolnostem sepsání listu, autorka představuje pomocí historicko-kritické metody samotnou manželskou parenesi, zdůrazňuje její poselství, a tím ukazuje stálou platnost tohoto biblického textu. S tímto, jakožto výchozím pramenem, dále prochází jednotlivými teologickými oblastmi, jakými jsou teologická antropologie, sakramentální teologie a morální teologie, a nalézá v nich potvrzení důstojnosti a jedinečnosti manželského svazku a inspiraci pro plodný manželský život. Dotýká se též spirituální teologie, neboť k životu křesťanského manželství neodmyslitelně patří duchovní život manželů. Autorka touto prací zároveň vyzdvihuje přínos biblické exegeze pro další teologickou práci a poukazuje na důležitost vzájemného propojování teologických oborů pro ucelený obraz dané skutečnosti.
|
| |
|
Kříž v proměnách věků a jeho význam v lidské společnosti
Roule, Radek ; Lášek, Jan Blahoslav (vedoucí práce) ; Weis, Martin (oponent) ; Royt, Jan (oponent)
Kříž jako nejrozšířenější znak se objevuje po celém světě již od prehistorické doby. Ačkoli se jedná o jednoduché protnutí dvou linií, význam vzniklého tvaru je veliký. Disertace se zabývá křížem především jako symbolem chápaným jako odkaz k něčemu přesahujícímu a zaměřuje se na jeho vizuální podobu. V disertaci jsou sledovány možné vlivy na utváření symbolu kříže během starověku. Kříž spojovaný obvykle s Ukřižováním Krista má velmi komplexní historii, která začíná již v předkřesťanské době. Biblické texty o kříži hovoří spíše v náznacích. V typologickém pojetí lze však kříž chápat jako určitý most mezi Starým a Novým zákonem. Při rozboru spisů raného křesťanství bylo nalezeno několik výrazů užívaných pro kříž, z nichž jsou nejvýznamnější - σταυρός s latinským ekvivalentem crux a ξύλου (dřevo) s latinským ekvivalentem lignum. Později se objevuje více obecné σημεῖον (znamení) a nakonec symbolické "σύμβολον σωτηρίας" (znamení-symbol záchrany). Tvar kříže je ranými autory popisován většinou přirovnáním z okolního světa. Církevní otcové využívají pro symbol kříže některá stará pohanská schémata, kterým dávají nový smysl. V jejich spisech nalézáme také doklady o tom, že kříž byl mezi lidmi užíván a rozšiřován. Význam takového kříže byl vždy vnímán jako symbol záchrany, jistoty a života. Označování se znamením...
|