| |
|
Česká alternativní kultura v období normalizace a její obraz v dobových médiích v letech 1983-1987
Čížková, Veronika ; Bednařík, Petr (vedoucí práce) ; Vedral, Jan (oponent)
Bakalářská práce "Česká alternativní kultura v období normalizace a její obraz v dobových médiích v letech 1983-1987" se zaměřuje mediální reprezentaci alternativní kultury, tedy té části kulturní scény minulého režimu, která byla buď přímo vytlačována, nebo se sama vědomě nezačleňovala do "hlavního proudu." V první části se vedle nastínění dobového kontextu zabývá popisem této oblasti kultury, a to nejen v rovině neoficiální (tzv. undergroundové), ale i v rovině oficiální či polooficiální alternativy vůči idealizovanému hlavnímu a protěžovanému proudu kultury. V druhé části se práce soustředí na reflektování alternativní kultury soudobými médii na příkladu vybraných periodik. Výzkumnou metodou je kvalitativní analýza a výzkumným materiálem pak periodika Rudé právo, Tribuna, Mladá fronta, Melodie a Tvorba za vymezené období let 1983-1987. Práce se zaměřuje z největší části na hudební alternativní scénu, přednostně pak na jev, který se dá nazvat pokusem o likvidaci nové vlny v rockové hudbě, který se ve výzkumu ukazuje být jediným otevřeným mediálním útokem na alternativní kulturu ve vymezeném období. Výzkum dále odkrývá určité rozdíly ve způsobu o informování o alternativní kultuře v jednotlivých zkoumaných periodikách, stejně tak určité jeho proměny v průběhu vymezeného zkoumaného období.
|
| |
|
Obzory, horizonty ve výtvarném uvažování
Horáčková, Alena ; Kornatovský, Jiří (vedoucí práce) ; Hůla, Zdenek (oponent)
V první části práce Myslitelné interpretace horizontu, jež je psaná více vážným a argumentačním tónem, nazírám horizont v několika zastaveních, která vycházejí především z teorie výtvarného umění a filosofie a nesou se na vlně postmoderní metodologie ve stylu Umberta Eca. Didaktická část DP ukazuje možné využití horizontu jako námětu pro hodiny výtvarné výchovy, přičemž dva z těchto námětů byly realizovány na ZŠ Červený Vrch a jsou podrobněji rozvedeny. V závěru jsem se pokusila teoretický vstup do problému zhodnotit a ukázat některé přínosy pro mou tvorbu. Praktickou část diplomové práce představuje cyklus maleb a kreseb, které vznikly v posledních pěti letech a nesou v sobě poetický přístup k tématu horitontu jako linii, která někdy zřetelněji odděluje náš všední žitý svět a duchovno a někdy zas mizí za spletí "objektů", ve kterých je ovšem stále nějakým způsobem přítomna.
|
|
Madona a pieta : Proměny jejich zobrazování ve výtvarné kultuře středověku
Dráždilová, Martina ; Synecký, Jakub (vedoucí práce) ; Daniel, Ladislav (oponent)
Martina Dráždilová: Madona a Pieta. Proměny jejich zobrazování ve výtvarné kultuře středověku. /Diplomová práce/ Praha 2011 − Univerzita Karlova v Praze, Pedagogická fakulta, Katedra výtvarné výchovy, 179 stran. Přílohy: 6 originálních maleb na plátně, kombinovaná technika. CD s inspiračním pedagogickým programem. Práce se zabývá tematickým protikladem Madony a Piety a způsobům jejich zobrazování ve výtvarné kultuře středověku. Cílem práce je zasadit teoretické kunsthistorické poznatky do kontextu výtvarné pedagogiky, ukázat možnosti a meze pedagogické práce s náboženskými tématy. V první části práce představuji koncept kulturního křesťanství, který zařazování náboženského tématu do školního prostředí legitimizuje a ukazuje, jakým způsobem se kulturní křesťanství promítá do rámcových vzdělávacích programů. Ve druhé části je zařazena uměleckohistorická studie mapující ikonografické typy Madon a Piet, vývoj zobrazování tématu ve středověké výtvarné kultuře je zde ilustrován na příkladu italského malířství 13. a 14. století. Z poznatků získaných teoretickým studiem vychází pedagogický projekt na dané téma určený studentům gymnázií. Výtvarné problémy, jimiž se projekt zabývá, autorka ověřuje ve vlastní výtvarné tvorbě. Přílohou práce je kvantitativní výzkum zjišťující postoje studentů gymnázií ke...
|
|
Člověk zvíře : Agresivní chování žáků ve výtvarné výchově
Hánlová, Lada ; Jakubcová Hajdušková, Lucie (vedoucí práce) ; Šamšula, Pavel (oponent)
Hánlová, L.: Člověk zvíře: agresivita žáků ve výtvarné výchově /diplomová práce/, Praha 2011 - Univerzita Karlova, katedra výtvarné výchovy, 135 s. (Přílohy: žákovský dotazník, vyhodnocení žákovského dotazníku II, fotografie výtvarných prací žáků 6. ročníků základní školy). Tato průzkumná sonda se zabývá problematikou agresivity dětí, agresivity ve škole. Práce je zaměřena kvalitativně, předmětem zkoumání jsou zde názory žáků na agresivitu, a to ve třech rovinách: v přírodě (mezi zvířaty), ve společnosti (mezi lidmi) a také u žáků samých. Metaforu člověk zvíře zde používám pro popis agresivního chování člověka, i jako východisko přístupu k agresivitě. Ta je zde chápána jako primárně dobrá vlastnost člověka. Práce je postavena jako akční výzkum s žáky 6. ročníků základní školy. Přináším zde návrh sociálně preventivního didaktického projektu ve výtvarné výchově s tématem agresivita a jeho průběh i výsledky zde reflektuji. Výzkum realizuji v rámci zakotvené teorie, proto v závěru práce konstruuji teorii: agresivita ve výtvarné výchově. Také zde prezentuji vlastní výtvarný návrh (objekty v areálu školy) preventivního řešení agresivity žáků. Práce může sloužit jako východisko pedagogického přístupu k řešení agresivity žáků, ukazuje možnost začlenění tématu agresivita do výuky výtvarné výchovy s cílem...
|
|
Výtvarné časopisy v ČR v letech 1990-1999
Šplíchalová, Lucie ; Köpplová, Barbara (vedoucí práce) ; Sládková, Hana (oponent)
Práce nazvaná Výtvarné časopisy v ČR v letech 1990 - 1999se zabývá analýzou čísel výtvarných časopisů Ateliér, Detail, Umělec, Umění a Výtvarné umění, která vycházela v letech 1990 - 1999. Hlavním záměrem práce je poskytnout přehled v oblasti formálních a obsahově - tematických charakteristik dané oblasti tisku. Pro výzkum byla uplatněna metoda kvantitativní obsahové analýzy vybraných čísel časopisů. Zároveň byly časopisy podrobeny chronologickému výzkumu, který sledoval vývoj formálních znaků jednotlivých periodik. Práce porovnává základní vlastnosti a specifika časopisů a sleduje jejich podobnosti či rozdíly. Popisuje historický kontext, v němž se zaměřuje na kulturu a umění. Uvádí okolnosti vzniku jednotlivých časopisů. Dává náhled na autorskou skladbu zkoumaných časopisů, tematickou i obsahovou strukturu, strukturu novinářských útvarů, skladbu publikovaných příspěvků a formální podobu časopisů.
|
|
Výtvarně-kritická práce Jiřího Šetlíka a česká výtvarná kritika 60. let
Sládková, Hana ; Köpplová, Barbara (vedoucí práce) ; Pelánová, Anita (oponent)
Text popisuje přístup, východiska a metodu výtvarně-kritické práce Jiřího Šetlíka, významného českého teoretika a historika umění a výtvarného kritika. Jeho prostřednictvím přibližuje odlišná období české výtvarné tvorby a její reflexe. Práce má dvě části. První část je členěna do tří celků, chronologicky řazených, které vymezují a mapují různá prostředí, východiska i možnosti způsobu práce. V rámci každého období jsou zmíněny důležité události na kulturní scéně, souvislosti výstavní praxe, ediční činnosti a stavu kulturního resp. výtvarného tisku; a následně rozebrány konkrétní texty, jejichž výběr má z hlediska různých formátů, témat i stylů zprostředkovat publicistickou práci Jiřího Šetlíka v daném období. Výběr textů má zároveň vystihnout východiska a prostředky vymezeného období, ilustrovat dění ve výtvarném umění a umělecké publicistice a naznačit stav a změny kulturních institucí i periodik dané kulturně-politickým vývojem. Na základě jejich celku má být v druhé části práce vymezena metoda Jiřího Šetlíka, jeho zdroje a způsob práce. Ty jsou zasazeny do kontextu dobového vnímání výtvarné kritiky, jejího teoretického vymezení a kritické praxe období 60. let, které je vzhledem k uměleckému dění i úrovni jeho reflexe dosud pro českou uměleckou teorii i kritiku klíčové. Powered by TCPDF (www.tcpdf.org)
|
|
Výtvarné umění v prostoru brněnských sídlišť (1945–1989)
Kořínková, Jana ; Bartlová, Milena (oponent) ; Hrůša, Petr (oponent) ; Chamonikolasová, Kaliopi (vedoucí práce)
Disertační práce je zaměřena na problematiku začleňování výtvarného umění do architektury v poválečném Československu se zvláštním zřetelem k vývoji v městě Brně. Hlavní výzkumné otázky – Proč se v Československu po roce 1945 do architektury vrátilo výtvarné umění a jaká koncepční řešení byla uplatněna v případě brněnských sídlišť? – jsou zodpovězeny ve dvou navazujících oddílech. Prvním je výzkum institucionálního pozadí pro uplatňování výtvarného umění v architektuře s přihlédnutím k dění v městě Brně (1945–1993), závěrečná část je věnována třem případovým studiím, které ilustrují lokální vývoj v období socialistického realismu, tvůrčího uvolnění 60. let a politické normalizace. Cílem práce je poukázat na komplexnost zkoumaného tématu a vyvrátit populárně tradované přesvědčení, že začlenění výtvarného umění do architektury bylo v období socialismu motivováno výhradně komunistickou propagandou, a ukázat, že pokus o vytvoření syntézy umění a architektury byl podložen jak předválečnými teoretickými úvahami o výchovné funkci umění a jeho působení na člověka, tak potřebou zlepšit ekonomickou situaci výtvarníků po skončení druhé světové války.
|
|
Prostorová plastická tvorba v proměnách koncepcí výtvarné výchovy: Keramická tvorba jako fenomén výtvarného umění a výtvarné výchovy
Woolf, Karolina ; Šamšula, Pavel (vedoucí práce) ; Joanidis, Lefteris (oponent) ; Jarkovský, Pavel (oponent)
Rozvíjení trojdimenzionálního - prostorového - myšlení, které je důležité pro poznávání světa a pochopení osobní identity v něm, je důvodem k častějšímu prosazování prostorové tvorby ve výuce na základních školách. Tato identifikace by měla probíhat na základě tvůrčích aktivit podmíněných poznávací hodnotou celistvosti lidského zážitku. Ohniskem pohledu by mělo být vzájemné doplňování prostorového a plošného vyjadřování, přičemž diferenciace tkví ve vymezení pólů trojdimenzionální a dvojdimenzionální formace. Stává se ale, že při rozlišování obou útvarů ve výuce dochází k omylům, které hovoří o nedostatečném pochopení či úplné desinterpretaci problému způsobu vyjadřování. Zároveň se ukazuje, že preference plošné tvorby a distance od prostorové tvorby ve výuce je velmi častá. Příčinou se zdá být technologická náročnost prostorové tvorby (v přímé úměrnosti s časovou), která souvisí s výtvarnou průpravou pedagogů. Hlavním zaměřením mého odborného zájmu i obsahu mé disertační práce je prostorová plastická tvorba, její kvalitativní a kvantitativní zastoupení ve výuce výtvarné výchovy na primárním stupni základní školy. Domnívám se, že souvztažnost kvality a kvantity prostorové tvorby souvisí s pregraduální přípravou studentů - učitelů a s jejich oborovým zaměřením. Powered by TCPDF (www.tcpdf.org)
|