|
Polyploidní speciace u rodu Anthoxanthum v Evropě
Khodlová, Zuzana ; Trávníček, Pavel (vedoucí práce) ; Štech, Milan (oponent)
Z celkového počtu patnácti druhů rodu Anthoxanthum (Poaceae) se na území Evropy odlišuje 8 taxonů. Pět z nich je vytrvalých a tvoří komplex A. odoratum s. l., tři jsou jednoleté, víceméně mediteránní taxony (A. aristatum, A. ovatum a A. gracile). V rámci komplexu A. odoratum s. l. jsou vylišovány tyto taxony: široce rozšířené A. odoratum s. str. (4x; 2n = 20), arkto-alpinské A. alpinum (2x a 4x; 2n = 10 a 20), endemit Madeiry A. maderense (2x; 2n = 10), endemit balkánských hor A. pauciflorum (2x; 2n = 10) a endemit Pyrenejského poloostrova A. amarum (?x; 2n ~ 90). Předmětem této studie je objasnění dosud neznámých vzájemných evolučních vztahů mezi taxony, mezi jednoletými a vytrvalými zástupci a mezi diploidy a polyploidy. Konkrétními otázkami jsou: 1) Jaký je původ a rozšíření znovuobjeveného diploidního vytrvalého taxonu a jaká je jeho vazba k ostatním zástupcům skupiny; 2) Jaké distribuční pattern zaujímají vytrvalí zástupci rodu Anthoxanthum v Evropě a jaká je jejich haplotypová diferenciace (celkové rozšíření taxonů a haplotypů a existence jejich sympatrického výskytu); 3) Jaké jsou evoluční vazby mezi jednotlivými zástupci rodu v Evropě a jakým způsobem vznikl allotetraploidní druh A. odoratum s. str. Stanovení ploidních úrovní a velikostí genomu studovaných taxonů bylo prováděno pomocí...
|
|
Hybridization and polyploidization as significant evolutional aspects in the tribe Triticeae
Urfusová, Romana ; Mahelka, Václav (vedoucí práce) ; Escudero, Marcial (oponent) ; Štech, Milan (oponent)
Hybridizace a polyploidizace, jakožto významné evoluční mechanismy, jsou v rámci Triticeae dobře experimentálně prozkoumány, ale konkrétní důsledky obou jevů v přírodních podmínkách zůstávají nedostatečně definovány. Důvodem je proměnlivost přírodních populací, ať už v druhové skladbě, genetické a cytogenetické diverzitě, abiotických podmínkách, nebo v jejich interakci. Každá populace je tak svým způsobem unikátní, se specifickými parametry hybridizace, polyploidizace, nebo reprodukčního způsobu. Ten je předchozími mechanismy ovlivněn, a zároveň je ovlivňuje. Například je známo, že self-incompatibilita může být prolomena přítomností cizího pylu (mentor efekt). Pro studium těchto procesů jsem si vybrala středoevropské druhy pýrů rodu Elymus: E. hispidus a E. repens, a okrajově také E. caninus. Všechny tři druhy jsou allopolyploidní. Zatímco E. hispidus a E. repens jsou převážně allohexaploidní, E. caninus je allotetraploid. U prvních dvou bylo zjištěno, že se kříží a vytvářejí vyšší polyploidní cytotypy. Role E. caninus nebyla zatím studována. Po metodické stránce jsem použila průtokovou cytometrii (analýzu absolutní a relativní velikosti genomu), morfometriku, experimentální hybridizaci, cytologii (počítání chromozomů) a cytogenetiku (genomovou in situ hybridizaci). V rámci rozsáhlé studie...
|
|
Morfologická a ekologická diferenciace a rozšíření taxonů z okruhu Galium mollugo
Talpová, Julie ; Kaplan, Zdeněk (vedoucí práce) ; Štech, Milan (oponent)
Ve své diplomové práci se zabývám třemi taxony polyploidního okruhu Galium mollugo, které rostou na území České republiky. Jsou to diploidní G. mollugo a tetraploidní G. album subsp. album a G. album subsp. pycnotrichum. Tyto taxony jsou si vzájemně velice podobné, jejich rozlišování je velmi obtížné, přičemž přesné hodnoty kvantitativních znaků, které by je měly odlišovat, nejsou známé. Dosud nebyla v tomto okruhu žádná studie založená na analýze velikosti genomu průtokovou cytometrií (FCM) a klasické morfometrice. Jejich použitím jsem chtěla přinést nové výsledky a vyplnit tak mezery ve vědeckém bádání. Primárně jsem zjišťovala, zda je možné jednotlivé cytotypy odlišit na základě velikosti genomu pomocí analýz FCM. Dalším záměrem pak bylo zjistit, zda je možné definovat morfologické a ekologické rozdíly mezi diploidním a tetraploidními taxony. K zjištění míry morfologické diferenciace jsem využila ordinační a diskriminační metody. Sledovala jsem, zda jde taxony odlišit pouhým okem, a měřením zjistila, jaké znaky jsou k determinaci nejvhodnější. Ukázalo se, že analýzy FCM jsou vhodné k odlišení obou ploidií. Podařilo se mi statistickými metodami prokázat, že se diploidní a tetraploidní taxony navzájem liší a zároveň jsem upřesnila znaky, které jsou k determinaci nejvhodnější. K praktickému...
|
|
Population structure and evolutionary history of Central European bellflowers from the Campanula rotundifolia agg.
Šemberová, Kristýna ; Schmickl, Roswitha Elisabeth (vedoucí práce) ; Tribsch, Andreas (oponent) ; Štech, Milan (oponent)
7 Abstrakt zace novinky. Campanula rotundifolia agg.) byl vy studium a . polyploidizace zdroj komplexu a a ved k posunu klady pro i jsou k ke v hybridizace s V C. rotundifolia a alopatrii. a o na a tetraploid , a to jak v mi ami, studovala jsem morfologickou v v by variabilita ve velikosti genomu, v gneice a morfoligii. Vysok variabilita, s m vysok C. rotundifolia m ch ch model ne y rekonstruovanou , jsem porovnala genetickou a morfologickou variabilitu a variabilitu ve velikosti genomu u rostlin z C. rotundifolia s. str. Morfologick podobnost a genetick C. bohemica a C. scheuchzeri z Alp byl C. gelida ve v C. rotundifolia subsp. sudetica. Campanula rotundifolia subsp. sudetica C. rotundifolia s. str. Campanula rotundifolia fenotypovou taxonomy : Campanula rotundifolia agg,
|
| |
| |
| |
|
Evolutionary processes responsible for complexity in aquatic vascular plants
Prančl, Jan ; Kaplan, Zdeněk (vedoucí práce) ; Oberprieler, Christoph (oponent) ; Štech, Milan (oponent)
Vodní rostliny představují evolučně heterogenní skupinu organismů, které se adaptovaly na život ve velmi specifickém prostředí. Navzdory velké evoluční vzdálenosti mezi jednotlivými příbuzenskými liniemi sdílejí vodní makrofyty mnoho společných anatomických, morfologických, fyziologických a reprodukčních adaptací, které vznikly nezávisle díky konvergentnímu a paralelnímu vývoji znaků. Vodní rostliny představují evolučně unikátní jednotku, které však v současné systematické botanice není věnována odpovídající pozornost. Navíc se vesměs jedná o taxonomicky obtížné skupiny vzhledem k silné redukci tělní stavby a vysoké míře fenotypové plasticity. Tato dizertační práce se zaměřuje na výzkum dvou taxonomicky složitých skupin, hvězdošů (rod Callitriche) a lakušníků (Ranunculus sect. Batrachium). Za pomoci různých metodických přístupů (stanovení velikosti genomu, počítání chromozomů, sekvenace jaderných (ITS) i plastidových (trnT-trnL) úseků DNA, studium herbářových sbírek) jsme zkoumali nejdůležitější evoluční procesy, jako je hybridizace, polyploidizace a kryptická diverzita, a hodnotili jejich vliv na evoluční komplexitu vodních rostlin. V rámci České republiky jsme také poprvé zmapovali rozšíření jednotlivých druhů ze studovaných skupin. Průtoková cytometrie byla potvrzena jako velmi účinná metoda pro...
|
| |
| |