|
Struktura a vlastnosti svarového spoje rotorových ocelí
Jech, David ; Jan,, Vít (oponent) ; Foret, Rudolf (vedoucí práce)
Předmětem této diplomové práce je hodnocení strukturní stability heterogenního svarového spoje, který se skládá ze dvou různých základních materiálů (ocel 16 537 a ocel 16 236) a dále ze svarového kovu NiCrMo2,5-IG a návaru P24-IG. Všechny uvedené materiály patří do skupiny nízkolegovaných žáropevných ocelí, které své uplatnění našly především v energetickém průmyslu. Svarový spoj byl zhotoven pomocí svařovací metody TIG hot wire. Strukturní stabilita uvedeného svarového spoje byla hodnocena redistribucí uhlíku a změnami v mikrostruktuře po žíhání při teplotě 300 °C a 400 °C po dobu 500 hodin. Pro modelování fázového složení jednotlivých ocelí bylo využito softwaru ThermoCalc. Všechny získané výsledky by měli posloužit k posouzení, zda je heterogenní svarový spoj rotoru parní turbíny vhodný k dlouhodobému provozu v náročných pracovních podmínkách.
|
|
Srovnání MKP modelů spojů
Hlaváč, Martin ; Hrůza, Václav (oponent) ; Pokorný, Přemysl (vedoucí práce)
Tato diplomová práce se zabývá problematikou srovnávání náhradních zjednodušených modelů spojů používaných v rámci komplexních MKP modelů s podrobnými modely detailů spojů. Jedná se především o šroubové spojení s běžným a lícovaným šroubem, svarové spojení ve tvaru T a přeplátované svarové spojení. Jednotlivé spoje jsou porovnány v rámci výsledků simulací odpovídajících si modelů.
|
|
Modelování fázového složení žárupevných ocelí a jejich spojů
Dvořáček, Ondřej ; Foret, Rudolf (oponent) ; Jan, Vít (vedoucí práce)
Tato práce se zabývá problematikou vlivu teplotní expozice na strukturní stálost nízkolegovaných feritických žárupevných ocelí a jejich svarových spojů. Úvodní kapitola obsahuje přehled o druzích a vlastnostech těchto ocelí a o degradačních mechanismech, které v nich mohou probíhat. V další části je stručně komentována metoda CALPHAD, která se používá k získání řešení fázové rovnováhy vícesložkových soustav a její použití ve výpočtovém programu Thermo-Calc pro modelování fázových diagramů a fázového složení ocelí. V jeho nadstavbě DICTRA, umožňující simulaci difúzně řízených reakcí v materiálu, jsou pak provedeny simulace redistribuce uhlíku ve vybraném experimentálním svarovém spoji. V experimentální části práce je studován svarový spoj ocelí 15 128 a 15 313 při čtyřech různých podmínkách tepelné expozice. V závěru jsou porovnány výsledky experimentů a výpočtového modelování.
|
|
Difuze uhlíku ve svarových spojích nízkolegovaných a vysokolegovaných ocelích.
Zdvořáček, Marek ; Rek, Antonín (oponent) ; Stránský, Karel (vedoucí práce)
Práce obsahuje výsledky měření a analýz difúze uhlíku ve svarovém spoji tvořeného vysoko legovanou austenitickou ocelí ČSN 417 242 a nelegovanou ocelí ČSN 412 050. Vzorky byly podrobeny izotermickému žíhání v rozsahu 500 až 1100 °C. Pozornost je zaměřena především na metalografické stanovení velikosti nauhličené a oduhličené zóny. Další část práce obsahuje měření rtg. energiově spektrální mikroanalýzou, kde byl zachycen průběh rozložení uhlíku a vybraných substitučních prvků po délce svarového spoje. Na závěr experimentální části byla proměřen průběh mikrotvrdosti HV 0,05 po délce svarového spoje, ze získaných dat byla zvolena nejoptimálnější teplota izotermického žíhání, tak aby vznikl co nejmenší strukturní vrub.
|
|
Strukturní stabilita žárupevných ocelí a jejich svarů
Šohaj, Pavel ; Jan, Vít (oponent) ; Foret, Rudolf (vedoucí práce)
V práci byla studována strukturní stabilita žáropevných ocelí P22, P91 a Eurofer´97 a strukturní stabilita svarového spoje P22/P91. Byly sledovány mikrostrukturní změny během žíhání za teplot 500 – 900°C. Rovnovážný stav byl modelován pomocí software ThermoCalc. Vypočtené výsledky byly srovnávány s daty publikovanými v literatuře. Byla zjištěna dobrá shoda mezi simulací a publikovanými daty.
|
|
Přemostění řeky Svitavy a tratě ČD v Blansku
Smělíková, Petra ; Konečný, Vojtěch (oponent) ; Křižan, Lukáš (vedoucí práce)
Předmětem diplomové práce je rozpracování studie přemostění řeky Svitavy a tratě ČD v Blansku. Jedná se o pětipolový ocelový trámový silniční most s dolní mostovkou, který převádí komunikaci III. třídy. Statický systém konstrukce je plnostěnný trám výšky 1,3m, který je ve třech středních polích vyztužen příhradovou konstrukcí s horním pasem a soustavou diagonál bez svislic. Výška hlavního nosníku v místě vyztužení příhradovinou je 4,75m. Rozpětí polí v ose komunikace je 18,5+30,525+44,4+30,525+18,5m. Mostovka je tvořena ocelovými příčníky spřaženými s železobetonovou deskou tl. 200mm. Volná šířka vozovky je 7,0m. Součástí mostu je pravostranný chodník na ocelových konzolách s volnou šířkou 3,0m. Jako materiál je použita ocel S355 a beton C30/37, ocel S460 je použita pouze pro trám v krajních polích mostu. Nosná konstrukce je posouzena v souladu s platnými technickými normami, tj. dle Eurokódů. Výpočet vnitřních sil je proveden pomocí výpočetního programu Scia Engineer 2013.0.
|
|
Sportovní hala v Prostějově
Houška, Daniel ; Štrba, Michal (oponent) ; Šmak, Milan (vedoucí práce)
Náplní diplomové práce je návrh a posouzení nosné ocelové konstrukce víceúčelové sportovní haly v Prostějově. Půdorysné rozměry objektu jsou 38x54 m s maximální světlou výškou 9,5 m. Řešení je vybráno na základě dvou předběžných variant zpracovaných dle normy ČSN EN. Konstrukce je navržena na mezní stavy únosnosti a použitelnosti. Halu tvoří 10 příčných vazeb v osové vzdálenosti 6,0 m. Hlavní nosný systém tvoří prostorové eliptické příhradové vazníky, podélná a příčná ztužidla zajišťující prostorovou tuhost. Střešní plášť je nesen vaznicemi uloženými na vaznících. Ve štítových stěnách jsou navrženy ocelové sloupy. Práce byla řešena pomocí softwarového programu Scia Engineer 2014. Vybrané prvky byly posouzeny ručním výpočtem. Součástí práce je řešení spojů, detailů konstrukce a výkresová dokumentace.
|
|
Sportovní hala v Písku
Družbík, Jiří ; Štrba, Michal (oponent) ; Šmak, Milan (vedoucí práce)
Tématem diplomové práce je návrh ocelové konstrukce sportovní haly. Návrh je vypracován ve třech variantách podle normy ČSN EN. Práce řeší statické působení této ocelové konstrukce a návrh jednotlivých částí a materiálů konstrukce. Půdorysné rozměry jsou 60x38m, max. vnitřní výška je 9,3m. Konstrukce je navržena na mezní stavy únosnosti a použitelnosti. Nosná konstrukce střechy je řešena jako obloukový příhradový prostorový eliptický nosník. V obou štítových stěnách jsou navrženy ocelové sloupy. Součástí práce je i řešení spojů a detailů konstrukce. Sportovní hala byla řešena v programu Scia Engineer 2011 a její součástí je i výkresová dokumentace.
|
|
Nedestruktivní metody kontroly svarových spojů
Černický, Martin ; Šlais, Miroslav (oponent) ; Dohnal, Ivo (vedoucí práce)
Práce vypracovaná v rámci bakalářského studia oboru strojírenství předkládá rešerši současných metod nedestruktivní kontroly svaru. Na základě literární studie problematiky nedestruktivních metod kontroly svarových spojů byly uvedeny současné metody kontroly. Nejdříve je uvedena problematika vad svarových spojů. Poté je uvedeno shrnutí základních principů a využití metod nedestruktivní kontroly svarových spojů.
|
|
Struktura a vlastnosti svarového spoje rotoru parní turbíny
Machala, Jan ; Hutařová, Simona (oponent) ; Juliš, Martin (vedoucí práce)
Bakalářská práce se zabývá posouzením strukturně-mechanických vlastností svarového spoje rotoru parní turbíny. Experimentálním materiálem svarového spoje je nízkolegovaná ocel 30CrMoNiV5-11 ve stavu po umělé degradaci. Teoretická část je literární rešerší dané problematiky se zaměřením na svařitelnost různých druhů ocelí používaných v energetickém průmyslu, na metalurgické pochody při svařovaní a obsahuje přehled nejdůležitějších metod svařování. Velká pozornost je věnována hodnocení kvality svaru podle příslušných norem a také destruktivnímu i nedestruktivnímu zkoušení svarových spojů. V experimentální části bakalářské práce bylo provedeno měření tvrdosti a mikrotvrdosti svarového spoje metodou dle Vickerse a vyhodnocení mikrostruktury metodami světelné mikroskopie. Získané hodnoty a informace o vlastnostech materiálu po umělé degradaci byly konfrontovány s již dříve získanými experimentálními výsledky ve výchozím stavu (po vyžíhání).
|