|
Epigenetická regulace genů HLA asociovaných s celiakií
Hudec, Michael ; Černá, Marie (vedoucí práce) ; Hušáková, Markéta (oponent)
Úvod: Systém HLA II. třídy představuje pro imunitní systém jeden z nejdůležitějších mechanismů, díky kterému je schopen rozpoznat patogeny nebo poškozené buňky. Některé alely HLA II. třídy jsou asociovány s různými autoimunitními onemocněními, například s celiakií. Toto onemocnění je typické chronickým střevním zánětem a různými doprovodnými vedlejšími příznaky. Rizikovými alelami HLA II. třídy jsou DQ2 a DQ8. Epigenetické mechanismy regulující expresi, zejména pak methylace cytosinů v promotorové oblasti alel DQ2 či D8, by mohly mít vliv na vývoj T-lymfocytů v thymu. Zde se T-lymfocyty v průběhu svého života vyvíjejí a procházejí několika stadii, aby mohly následně plnit svou funkci v imunitním systému. Cíle: Tato práce si dává za úkol porovnat methylační stav promotorové oblasti alel HLA DQ2 a DQ8 u pacientů s diagnostikovanou celiakií a zdravých jedinců. Dále si dává za úkol zmapovat expresní stav variant DQ2 a DQ8 u obou zkoumaných skupin. Metody: Z krve dvou skupin dárců byla izolována DNA a RNA. DNA byla podrobena bisulfitové konverzi a pak nested-PCR. PCR produkty byly klonovány do bakterií. Z pozitivních klonů byly izolovány vektory nesoucí amplifikovaný HLA fragment. Následně byla provedena methylační analýza. RNA byla přepsána pomocí Reverzní transkripce do cDNA. Ta byla poté analyzována...
|
| |
|
Predikční imunologické znaky u diabetes mellitus 1. typu
Včeláková, Jana ; Štechová, Kateřina (vedoucí práce) ; Černá, Marie (oponent) ; Kverka, Miloslav (oponent)
4 Abstrakt Diabetes mellitus 1. typu (DM1) je orgánově specifické autoimunitní onemocnění, které je charakterizováno zničením beta buněk pankreatu produkujících inzulin. Hlavní roli při destrukci beta buněk hraje buněčná komponenta imunitního systému, především autoreaktivní T lymfocyty. V současné době je snaha o vytipování jedinců ve fázi prediabetu, u kterých ještě nedošlo ke klinické manifestaci choroby, a u těchto jednotlivců nasadit léčbu s cílem zastavit nebo alespoň zpomalit destrukci beta buněk. V rámci našeho výzkumu jsme s kolegy identifikovali několik kandidátních drah a proteinů, které by mohly hrát při vzniku diabetu zásadní roli. Jedná se především o aktivaci antivirových a Th17 drah, které jsou často spojovány se vznikem DM1. Další výsledky ukazují na rozdíly v počtu dendritických buněk a v jimi produkovaných cytokinech. Prokázali jsme, že reaktivita imunitního systému prvostupňových příbuzných diabetiků se velmi liší od zdravých kontrol a že ke zvolení vhodné imunointervenční léčby, bude třeba brát v potaz i protilátkový profil pacientů, neboť výše titrů protilátek asociovaných s diabetem nám s velkou pravděpodobností bude dělit DM1 do dalších podskupin, dle agresivity autoimunitního zánětu. Imunologické pochody, heterogenita DM1 a pravděpodobně i odlišné molekulární mechanismy jeho vzniku...
|
|
Genová exprese specifických oblastí CNS u krysího modelu transgeneračního přenosu drogové závislosti.
Radilová, Kateřina ; Černá, Marie (vedoucí práce) ; Rothová, Olga (oponent)
Metamfetamin (MA) je droga často zneužívaná těhotnými ženami závislými na drogách a je současně nejčastěji užívanou drogou v České republice. Tato droga snadno prochází placentární bariérou do organismu plodu a může tak negativně ovlivňovat nejen matku, ale i prenatální vývoj jejího potomstva. Přesto, že byla opublikována řada studií ukazujících negativní účinky MA na potomky drogově závislých matek, není známo, které období těhotenství je tím nejkritičtějším. Ve své práci se zabývám strukturami CNS, které jsou přímo ovlivněny působením metamfetaminu. Jejich činnost může vést skrze indukci libých pocitů, jako je například navození pocitu odměny, až k závislosti na podané droze. V následující kapitole jsou rozebrány neurotransmitery a jejich transportéry související s účinkem metamfetaminu. Studie jejich struktury, lokalizace, nebo i vývoje během života, může pomoci přiblížit detailněji působení drogy v různých životních obdobích. Samotný metamfetamin a jeho účinky jsou blíže popsány v posledním úseku. Je zde nastíněna problematika vystavení plodu droze - pre- i postnatální dosud známé rozdíly, tak i závislost působení metamfetaminu na odlišná pohlaví.
|
|
Prolactin and circulating monocytes - their significance and function in pathogenesis T1DM. Study in vitro
Bencúrová, Dominika ; Daňková, Pavlína (vedoucí práce) ; Černá, Marie (oponent)
Úvod: Diabetes mellitus 1. typu (T1DM) je autoimunitní onemocnění charakterizované absolutním deficitem inzulínu. Na patogenezi onemocnění se mimo jiné podílí mechanismy vrozené imunity a jsou zapojeny také monocyty. Ty lze na základě exprese CD14 a CD16 povrchových markerů klasifikovat do tří subtypů s odlišnou funkcí. Monocyty na svém povrchu kromě dalších markerů exprimují prolaktinový receptor (PRLR) a toll-like receptory (TLR), které indukují zánětlivé reakce, a navíc produkují mimohypofyzární prolaktin (PRL), jenž ovlivňuje imunitní odpověď. Cílem práce bylo sledovat vliv exogenního PRL na imunitní reakce monocytů a pokusit se odhalit jeho možnou úlohu v patogenezi T1DM. Materiál a metody: In vitro kultivace a stimulace monocytů 10 zdravých kontrol a 10 pacientů s T1DM. Jako stimulační agens byly použity PRL ve dvou dávkách a/nebo lipopolysacharid (LPS). Pro sledování hladin mRNA cytokinů TNF-α, IL-6, IRF-1, FOS byla celková RNA izolovaná z monocytů získaných imunomagnetickou separací z periferní krve kvantifikována pomocí Real Time PCR. Exprese vybraných povrchových markrů CD14, CD16 a PRLR byla detekována pomocí průtokové cytometrie. Pro detekci polymorfismů Asp299Gly a Thr399Ile v genu TLR4 jsme použili metodu PCR-RFLP s enzymy Nco1 a Hinf1. Závěr: Získaná data naznačují, že PRL...
|
|
The study of epigenetic regulation of HLA class II genes at the level of histone modification
Černoch, Marek ; Černá, Marie (vedoucí práce) ; Hirsch, Ivan (oponent)
Úvod: Epigenetické modifikace mohou mít významný vliv na na aktivitu genů regulací jejich exprese, čímž mohou přímo ovlivnit mnohé procesy v lidském těle. Epigenetické procesy se také podílejí na etiopatogenezi mnoha chorob. Z tohoto úhlu pohledu se MHC geny jeví jako zvláště důležité, protože jsou spojeny s mnoha autoimunitními poruchami, například s diabetes mellitus prvního typu. Autoimunitní choroby se obecně zdají být úzce propojeny s určitými MHC geny II. třídy. Cíle: Cílem této práce je určit vztah mezi úrovní exprese a přítomností histonových modifikací v promotorovém úseku MHC genu II. třídy DQA1. Dále analyzujeme a srovnáváme exprese mRNA genu DQA1 v závislosti na přítomné QAP alele promotoru. Metody: Ze vzorků periferní krve od dobrovolných dárců jsme izolovali nukleové kyseliny (DNA i RNA) a leukocyty. DNA byla nadále využita pro genotypizaci jedinců. RNA byla podrobena reverzní transkripci a následně kvantitativní PCR za účelem vyhodnocení úrovně exprese. Leukocyty byly použity pro chromatinovou imunoprecipitaci, která byla vyhodnocena pomocí kvantitativní PCR. Výsledky: Úroveň exprese QAP alely 3.1 byla zvýšená oproti ostatním alelám. Alela 4.1A se naopak exprimovala na významně nižší úrovni. Histonové modifikace byly zjištěny pro DQA1 alely *01, *02, *03 a *05. Mezi expresí a...
|
|
Epigenetické mechanismy
Šornová, Veronika ; Černá, Marie (vedoucí práce) ; Koc, Michal (oponent)
Epigenetika je studium dědičných změn genové aktivity, které nejsou způsobeny změnou sekvence v DNA. Epigenetické mechanismy se mohou uplatnit na celé řadě úrovní, od transkripce až po translaci. Patří mezi ně metylace DNA, modifikace histonů, a s tím spojená modifikace chromatinu, a RNA interference. Výsledkem je změna konformace chromatinu vedoucí ke snížené nebo zvýšené expresi určitého genu, inaktivaci jednoho z chromosomů X nebo genovému imprintingu. Epigenetická regulace hraje důležitou roli v etiopatogenezi multifaktoriálních onemocnění. Na jejich vzniku se podílejí genetické predispoziční faktory (u autoimunitních chorob se jedná o geny hlavního histokompatibilního komplexu) a environmentální faktory, které působí na náš genom právě prostřednictvím epigenetických modifikací. Klíčová slova: Epigenetické mechanismy, metylace DNA, modifikace histonů, RNA interference, genomový imprinting, inaktivace chromozomu X, multifaktoriální onemocnění.
|
| |
|
Genetic backround and new biochemical markers in pathological pregnancy
Germanová, Anna ; Kalousová, Marta (vedoucí práce) ; Černá, Marie (oponent) ; Bílek, Radovan (oponent)
Receptor pro produkty pokročilé glykace (RAGE), jeho solubilní forma (sRAGE) a glyoxalasa 1 jsou důležitou součástí patogeneze mnoha chronických nemocí. Cílem dizertační práce bylo objasnit význam sRAGE, čtyř polymorfizmů genu pro RAGE a jednoho polymorfizmu genu glyoxalasy 1 ve fyziologickém i patologickém těhotenství. Koncentrace sRAGE v séru byla stanovena u zdravých těhotných žen (N=120), u žen s hrozícím předčasným porodem (N=99), s preeklampsií (N=35), s růstovou retardací plodu (IUGR) (N=22) a s těhotenskou cholestázou (ICP) (N=14). Ve stejné skupině zdravých těhotných žen a žen s patologickým těhotenstvím byly stanoveny čtyři RAGE polymorfizmy (RAGE -429T/C, -374A/T, RAGE Gly82Ser (557G/A), RAGE 2184A/G) a jeden polymorfizmus glyoxalasy 1 GLO 1 Glu111Ala (419A/C). Hladina sRAGE v séru zdravých těhotných žen byla signifikantně nižší v porovnání s netěhotnými kontrolami. Hladina sRAGE se v průběhu těhotenství měnila, byla nízká v 1.trimestru, stoupala v 2.trimestru a zase klesala ve 3.trimestru a před porodem. Těhotné pacientky s předčasným porodem měly významně nižší sérové koncentrace sRAGE v porovnání s pacientkami s hrozícím předčasným porodem či v porovnání se zdravými kontrolami. Hladina sRAGE negativně korelovala s hladinou leukocytů u předčasného porodu. Pacientky s preeklampsií měly...
|
|
Role genu pro FTO v genetické determinaci "civilizačních" onemocnění
Dlouhá, Dana ; Hubáček, Jaroslav (vedoucí práce) ; Černá, Marie (oponent) ; Rossmeislová, Lenka (oponent)
Obezita je rizikovým faktorem rozvoje mnoha civilizačních onemocnění. Mezi tato onemocnění s nejvyšší úmrtností patří kardiovaskulární onemocnění (KVO), diabetes mellitus 2. typu (DM2), některá nádorová onemocnění a onemocnění pohybového aparátu. Jedním z genetických rizikových faktorů determinujících tělesnou hmotnost je gen pro FTO ("fat mass and obesity associated protein"). Úkolem této disertační práce bylo zjistit, 1) zda výskyt rizikových alel u vybraných polymorfismů koreluje s BMI u české populace, 2) analyzovat souvislost mezi variantou v 1. intronu v genu pro FTO a rizikem infarktu myokardu/ akutního koronárního syndromu (IM/ AKS), 3) renálním selháním (ESRD) a 4) výskytem kolorektálního karcinomu (CRC). Polymorfismy rs17817449 (1. intron) a rs17818902 (3. intron) jsme analyzovali metodami PCR-RFLP či RT PCR. Potvrdili jsme souvislost varianty v prvním, ale ne ve třetím intronu s BMI u české kontrolní populace. Intervenční studie ukázaly souvislost se změnami BMI (pouze rs178117449) u dětí, ale ne u obézních žen. U pacientů s AKS jsme nalezli korelaci mezi G alelou a zvýšeným rizikem tohoto onemocnění (OR 1,49). U pacientů s ESRD jsme detekovali souvislost mezi výskytem stejné alely a rozvojem onemocnění (OR 1,37). U pacientů s CRC jsme souvislost s výskytem rizikové alely u varianty v 1....
|