|
Filozofie výchovy, teorie a skutečnost
Šťastný, Jiří ; Hogenová, Anna (vedoucí práce) ; Blažková, Miloslava (oponent)
Diplomová práce Filozofie výchovy, teorie a skutečnost je zaměřena na krátký historický vývoj výchovných ideálů, stanovení potřebných ctností vychovaného člověka, a následné porovnání zjištěných ctností s aktuální vzdělávací politikou ČR. Po provedení srovnání se vzdělávacími dokumenty na národní úrovni bylo zjištěno, že některé potřebné ctnosti v těchto dokumentech obsaženy nejsou.
|
|
Komenského dílo Retuňk proti Antikristu a svodum jeho
Kuklová, Pavlína ; Veverková, Kamila (vedoucí práce) ; Lášek, Jan Blahoslav (oponent)
Diplomová práce Retuňk proti Antikristu a svodum jeho dnešnímu člověku připomíná potřebu Písma svatého a důležitost svobody názoru. Jinými slovy význam středu v Kristu, z kterého a ke kterému se sbíhají cesty obyčejných smrtelníků. Triadicky uspořádaný text je průvodcem dějinného období Retuňku, dílem samotným a jeho poselstvím současným žijícím generacím. Cesty, které se přímo nabízí, jsou celoživotní postoje Komenského, z nichž je pozornost zaměřena na Komenského světy, světlo a naději. Historie nás poučuje stále o tomtéž. To dobré je ukradeno, svoboda bývá ponížena a nejpoctivější jednotlivci se stanou štvanci, vězni nebo klienti popravčích čet. Pokud nám svědomí říká, že to není správné, pak světu, světlu a naději neupírejme střed a všestrannou otevřenost. Takovým svědomím je i Retuňk proti Antikristu a svodum jeho. Klíčová slova Antikrist, historie, Komenský, teologie.
|
|
Komenského pansofie v porovnání se současnými pedagogickými trendy
Zídka, Karel ; Veverková, Kamila (vedoucí práce) ; Lášek, Jan Blahoslav (oponent)
V této práci jsme se pokusili nahlédnout do života Jana Amose Komenského. Současně jsme rozebrali jeho myšlenková východiska s ohledem na pansofii. Část práce byla věnována Komenského vnímání víry v Boha a jednotlivým bodům panorthosie. V hlavní kapitole, jsme porovnávali Komenského pedagogické základy se současnými vzdělávacími trendy. Závěr práce patřil i rozdílům specifikujícím Komenského myšlení v porovnání se současnou dobou. Ukázali jsme, že v obecném měřítku se svět přibližuje k ideálům Komenského. U aktuální podoby pedagogického bádání se vyjevilo, že i přes snahu neustále inovovat vzdělávací metody, stále na některých místech tápeme i díky vlivu různících se názorů. Problémy současné doby jsme objevili i v životním stylu dnešního světa, spolu s nedostatkem času. Mezi nevýhody současnosti patří i stále špatně organizované učební osnovy a také nedostatek úcty k učitelům. Naopak jasným pozitivem jsou aktuálně otevřené názory a snaha o propojení multikulturních tendencí s probouzením sebedůvěry v pravém slova smyslu u žáků.
|
|
Křesťanské kořeny moderní pedagogiky
Špunda, Pavel ; Bravená, Noemi (vedoucí práce) ; Dřímal, Ludvík (oponent)
V této diplomové práci se zabývám problematikou prezentování křesťanských kořenů v primárním vzdělávání. Dále upozorňuji na odklon pojetí člověka, jako bytost tělesně - duchovní. V současnosti je preferována spíše tělesná dimenze. Poukazuji na pedagogický odkaz věrozvěstů, svatých Cyrila a Metoděje, který bývá opomíjen, také na jejich odvahu, spojenou s důvěrou v odkaz Ježíše Krista Mnou uváděné tři církevní řády, nejsou kromě jezuitů, ve školství zmiňovány. Co se týká jezuitů, zcela chybí pozitivní pohled a informace o přínosu pro současný model výchovy a vzdělávání. Tento přínos popisuji také u zbývajících dvou řádů, tedy piaristů a salesiánů, které nejsou do kurikulárních dokumentů zařazeny. Také pedagogický odkaz Jana Amose Komenského není podán jako dílo, které je zaměřeno na obě dimenze člověka a omezuje se pouze na praktickou část jeho pedagogického díla. Proto poukazuji na tyto disproporce, popisuji přínos jednotlivých uváděných osobností a institucí (řádů), včetně jejich vnímání a zaměření na člověka a to nejen na jeho tělesnou stránku, ale také na tu duchovní. V závěru práce navrhuji způsob prezentování těchto křesťanských kořenů v RVP ZV, uvádím didaktické pomůcky, použitelné pro jejich výuku u jednotlivých stupňů a období v primárním školství.
|
|
Obraz dítěte u Komenského, Locka a Rousseaua
Šístek, Martin ; Pelcová, Naděžda (vedoucí práce) ; Krámský, David (oponent)
17. a 18. století připravuje půdu pro moderní chápání dítěte jako svébytné lidské bytosti hodné nejvyšší ochrany a péče. K tomuto novověkému "obratu k dítěti" významně přispělo dílo filosofů Jana Amose Komenského, Johna Locka a Jeana Jacquese Rousseaua. Autor si na pozadí myšlenkových názorů jednotlivých myslitelů všímá, v čem pro každého z nich spočívá jedinečnost a nenahraditelnost dětského věku.
|