|
Uplatnění umělých sladidel ve výrobě potravin rostlinného původu
Šidlová, Pavlína
Bakalářská práce Uplatnění umělých sladidel ve výrobě potravin rostlinného původu pojednává o využití umělých sladidel v potravinářském průmyslu a o jejich vlivu na lidské zdraví. Součástí bakalářské práce je praktická část, která se věnuje vlivu sladidel na senzorické, mechanické a texturní vlastností pekárenských výrobků.
|
|
Vliv použitých sladidel na senzorické vlastnosti džemů z vybraných druhů ovoce
PIHLÍK, Pavel
V mé diplomové práci se zabývám rozdělením a použitím sladidel při výrobě ovocných pomazánek. V teoretické části se zaměřuji na rozdělení sladidel a jejich klasifikaci. Dále také uvádím postupy výroby a rozdělení ovocných pomazánek. Hlavním cílem je porovnání senzorických vlastností mnou vyrobených džemů dle zadané receptury, které je popsané v praktické části této diplomové práce. Džemy byly vyrobeny z regionálního ovoce (jahody, meruňky, višně) a oslazeny přírodními (sacharóza, sorbitol, steviolglykosidy) i umělými (sukralosa) sladidly. Výzkumu se zúčastnili studenti a zaměstnanci Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích, ve věku 24-60 let. Hodnotitelé vyplňovali protokol pořadové zkoušky a dotazník pro spotřebitele. Výsledky senzorické analýzy byly zpracovány do tabulek a grafů za pomoci statistických metod.
|
|
Umělá sladidla a jejich případný vliv na ekosystém
Vavrčíková, Veronika ; Mravcová, Ludmila (oponent) ; Zlámalová Gargošová, Helena (vedoucí práce)
Tato diplomová práce se zabývá stanovením a ekotoxikologickým posouzením umělých sladidel. Práce byla zaměřena na nejčastěji používaná sladidla, mezi která patří acesulfam-K, cyklamát, sacharin a sukralosa. Tato sladidla byla analyzována metodou kapalinové chromatografie s hmotnostní spektrometrií, přičemž k jejich zakoncentrování byla použita metoda extrakce tuhou fází. Vzorky pro jejich stanovení byly odebírány z čistírny odpadních vod v Modřicích. Umělá sladidla jsou synteticky vyrobené látky, což je hlavní důvod jejich výskytu v odpadních vodách. Některá z nich nejsou s dostatečnou efektivností na čistírnách odstraněna, a pronikají tak do životního prostředí. Analýzou vzorků bylo zjištěno, že takovým sladidlem je sukralosa. Ekotoxikologický efekt výše zmíněných sladidel byl posuzován prostřednictvím organismů akvatického prostředí, konkrétně na sladkovodních korýších Thamnocephalus platyurus a Daphnia magna, dále na rostlině Lemna minor a baterie testů byla doplněna o zástupce destruentů, bakterii Vibrio fischeri. Pro všechna sladidla byly stanoveny hodnoty LC20, EC20 a IC20. Pro některá sladidla byly stanoveny také hodnoty LC50, EC50 a IC50. Testování prokázalo, že nejvyšší toxicitu představuje sacharin.
|
|
Využití stévie sladké (Stevia rebaudiana, Bertoni) ve výživě člověka
KÜFFNEROVÁ, Nela
Bakalářská práce je zaměřena na využití stévie sladké (Stevia rebaudiana var. Bertoni) ve výživě člověka, jako alternativní sladidlo s řadou vedlejších, pozitivních účinků. Stevia rebaudiana var. Bertoni, známá také pod názvy medové lístky či stévie cukrová patří do čeledi hvězdicovitých (Asteraceae). Její původní oblast je Jižní Amerika, území Paraguaye a poprvé byla popsána v roce 1887, botanikem Moisésem Santiaganem Bertonim. Stévie patří do skupiny víceletých rostlin, dorůstá do výšky až 1 metru, její listy jsou tmavě zelené, hustě poseté jemnými chloupky. Květy jsou bělavé, kořeny rostou těsně pod povrchem půdy, díky mělkému kořenícímu systému. Celkový vzhled rostliny závisí převážně na prostoru pro růst a obsahu živin v půdě. Při pěstování je nutné dodržet termíny setí, které se pohybují v rozmezí od února do března a udržení stálé teploty při klíčení, která by neměla klesnout pod 10 °C. Čeleď Asteraceae zahrnuje 154 druhů stévie, přičemž právě Stevia rebaudiana var. Bertoni je jedinou, která se vyznačuje charakteristickou sladkou chutí a je proto předmětem výzkumů v oblasti výživy a potravin. Za její sladivost jsou zodpovědné přítomné diterpeny steviol-glykosidy. Největší podíl, až 95 % steviol-glykosidů tvoří steviosidy a rebaudiosidy A, B, C, D, E, F. Dnešní společnost hledá nové, alternativní způsoby náhrady cukru, pro nějž je charakteristická vysoká energetická hodnota. Nadměrná konzumace řepného cukru je jednou z příčin vysokého nárůstu civilizačních chorob, jako je např. cukrovka či obezita. Možnost využití sladivého potenciálu stévie se jeví jako vhodná alternativa. Byla provedena řada studií, které zkoumaly vliv stévie na lidské zdraví a její bezpečnost při použití v potravinářství. Závěry studií prokazují velmi dobré účinky extraktů ze stévie při léčbě či prevenci některých onemocnění. Pro lidi trpící diatebem II. typu je použití stévie jako náhradního sladidla zcela bezpečné, nevykazující žádné vedlejší, negativní účinky. Díky nulové energetické hodnotě je vhodná pro lidi trpící obezitou, kdy je nutné snížit energetický příjem potravin. Výzkumy se prováděly i ve spojení s možnou karcinogenitou, mutagenitou, tvorbou zubního kazu či možného vlivu na plodnost. Extrakty ze stévie jsou v EU povoleny od roku 2011, kdy Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vydal stanovisko o bezpečnosti steviol-glykosidů, získaných z rostliny Stevia rebaudiana var. Bertoni. Dále byla stanovena denní přijatelná dávka v hodnotě 4 mg/kg tělesné hmotnosti.
|
|
Návrh systémů pro cílený transport sloučenin se sladkou chutí
Demová, Radoslava ; Hlaváček, Viliam (oponent) ; Márová, Ivana (vedoucí práce)
Táto bakalárska práca je zameraná na možnosť imobilizácie sladidiel na vybraný nosičový systém. Teoretická časť práce bola venovaná informáciám o sladidlách, nosičových systémoch a možnosti imobilizačnej techniky. V experimentálnej časti bola optimalizovaná príprava častíc z polyhydroxybutyrátu (PHB). Pripravené PHB častice boli charakterizované metódou dynamického rozptylu svetla (DLS). Povrch PHB častíc bol aktivovaný pomocou plazmy. Takto aktivovaný povrch PHB častíc bol charakterizovaný pomocou infračervenej a Ramanovej spektroskopie. Imobilizované boli látky so sladkou chuťou: glukóza, fruktóza, sacharóza, mannitol, sorbitol a erytritol. Na PHB častice sa z testovaných látok podarilo naviazať iba sacharózu. Imobilizované častice boli vystavené účinkom umelej žalúdočnej, pankreatickej a žlčovej šťavy a bolo sledované množstvo uvoľnenej sacharózy. Ďalej bola sledovaná dlhodobá stabilita častíc a takisto množstvo uvoľnenej sacharózy.
|
|
Dieta při cukrovce II. typu a možnosti rozšiřování jídelníčku diabetiků
SCHREIBEROVÁ, Tereza
Diplomová práce se zabývá dietou při onemocnění cukrovkou II. typu a možnostmi rozšiřování jídelníčku diabetiků. Teoretická část se věnuje charakteristice onemocnění a dietoterapii ? jaké diety je možné zařadit při onemocnění cukrovkou II. typu. Praktická část práce si klade za hlavní cíl rozšíření jídelníčku diabetiků vhodnými pokrmy. Na základě dotazníků bylo zjištěno, jaké pokrmy by diabetici ve svém jídelníčku uvítali a byly vytvořeny jejich receptury. Podle receptur byly připraveny jednotlivé pokrmy k ochutnávce a k hodnocení. Výsledky byly zhodnoceny a na základě statistického testu určeno, které pokrmy by diabetici do svého jídelníčku zařadili a které nikoli. Součástí praktické části práce je vzorový jídelníček, v němž jsou vybrané pokrmy zahrnuty.
|