|
Jean-Philippe Toussaint a Nový román
Veselá Segetová, Zuzana ; Pohorský, Aleš (oponent) ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce)
Cílem této práce bylo srovnat dílo současného belgického spisovatele Jeana-Philippa Toussainta s hlavními rysy teorie Nového románu, jelikož označení "pokračovatel Nového románu" figuruje za jeho jménem u většiny recenzí, článků nebo obalů jeho románů. Pro odpověď na otázku, do jaké míry a zda vůbec Toussaint navazuje na spisovatele z padesátých let, bylo nutné představit hlavní myšlenky a charakteristiku psaní Nového románu, zejména postoje a díla Alaina Robbe-Grilleta, známého svou oblibou v sáhodlouhých popisech běžných předmětů, na nichž staví poetiku svých románů. Jean-Philippe Toussaint byl po zveřejnění svého prvního románu Koupelna ihned spojován s Novým románem, a to nejen kvůli příslušnosti ke stejnému nakladatelství Minuit. Toussaintův první román také nemá příliš specifikovaný děj, jeho postavy nejsou příliš definované, místo a čas si čtenář musí domyslet. Co je však na knize zajímavé, je autorův styl psaní. Poetika předmětů a jejich nevšední popis je magnetem pro čtenářovo oko. Toussaint dokáže na mnoha stránkách popisovat vybavení koupelny, tapety v obývacím pokoji či kapající kohoutek způsobem, který nenudí, ale naopak zaujme. Čtenáři sice může chybět vysvětlení, kdo je hlavním hrdinou, kde se nachází a jaký je jeho vztah k jisté ženě, ale to vše přebije velmi detailní popis prostředí a pocit...
|
|
Metamorphosis of the feminine body in the contemporary French literature
Grochol, Jana ; Jamek, Václav (oponent) ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce)
Práce pojednává o odrazu vnímání ženského těla v literárním korpusu složeném z ženami psaných děl. Proměny ženského těla byly sledovány ve třech francouzských románech současnosti: Biogmphie de Za faim od Amélie Nothomb, Truismes od Marie Darrieussecq a Rosie Carpe od Marie NDiaye. Mladé autorky podobného věku v nich sdělují svúj pohled na postavení ženy v postmoderním světě. Výhradně ženské hrdinky se vyrovnávají s vlastním tělesným já ve společnosti, která je zatížena dlouhotrvající nadvládou mužú. Jejich svědectví zahrnují líčení rúznorodých tělesných prožitkú i obtížných vztahú s okolním světem, a přispívají tak k vytvoření ženské identity. Hrdinky všech tří románú se vydávají na cestu hledání sebe sama. Bojují se zavedeným upořádáním a hledají své místo ve společnosti. Vypravěčka Amélie Nothomb se brání přerodu milovaného dětského těla v nenáviděné tělo ženy, které s sebou přináší rozkol těla a duše. Dospívání je vnímáno jako ztráta a Nothomb se mu brání uzavřením vlastního těla. Nechuť k rodícímu se ženskému tělu vyústí v anorexii, která se stane prostředkem boje proti abjekci. Oproti tomu Darrieussecq zobrazuje přetékající ženské tělo bez hranic. Autorka v neuvěřitelném příběhu ženy, která se postupně mění v prasnici, zveličuje ty projevy ženského těla, které byly dlouhou dobu tabuizovány a které...
|
|
Francouzská koncentráčnická literatura: svědectví o (ne)prožitém
Machovská, Veronika ; Jamek, Václav (oponent) ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce)
Druhá světová válka byla obrovským zlomem v moderních dějinách a výrazně ovlivnila mnohé oblasti lidského konání. Inspirovala nejen literární díla s válečnou tematikou, ale svou specifičností danou systémem koncentračních táborů a nacistickým programem židovské genocidy zapříčinila i vznik nového žánru - koncentráčnické literatury, často zvané též literatura holocaustu. Jednotná definice tohoto žánru dosud neexistuje. Nejobecněji jej lze chápat jako veškeré literární texty pojednávající o koncentračních táborech a genocidě Židů za druhé světové války. My jsme však v této práci zvolili přesnější definici, která k dílům koncentráčnické literatury řadí jedině texty, které nejsou "pouhými" svědectvími o koncentračních táborech a holocaustu, ale mají i určitou uměleckou hodnotu. Jejich autory jsou pak nejen přímí svědci, ale i ti, kteří koncentračními tábory neprošli a jejichž díla jsou zcela fiktivní. Koncentráčnická literatura je spojena s mnohými otázkami, na něž neexistuje jednoznačná odpověď. Patří k nim např. samotná možnost psát o něčem, co přesahuje veškerou lidskou představivost, či využití fikce jako prostředku sloužícího k jasnějšímu popisu prožitého. Neméně zajímavá je i problematika recepce tohoto žánru. Ačkoli první koncentráčnická díla byla publikována již pouhých několik měsíců po skončení války,...
|
|
The noise of death: Raul Brandão's Humus and the problems of its translation into Slovak
Štubner, Juraj ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce) ; Grauová, Šárka (oponent) ; Dufková, Vlasta (oponent)
Humus Raula Branda je nepochybne jedným z najdôležitejších prozaických diel portugalskej literatúry začiatku dvadsiateho storočia a z ideového i formálneho hľadiska prináša niekoľko zásadných inovácií, ktoré z tejto knihy robia dielo kladúce pri preklade veľmi špecifické problémy. Práca tieto problémy na základe filologického rozboru diela identifikuje a hľadá ich konkrétne riešenia, pričom prináša preklad vybraných častí diela do slovenčiny. Je rozdelená na tri časti. Prvá v krátkosti charakterizuje autora a objasňuje jeho postavenie v kontexte portugalskej a európskej literatúry. V druhej časti analyzujem dielo so zvláštnym dôrazom na aspekty rozhodujúce pre dostatočné porozumenie dielu, ktoré je pre akýkoľvek pokus o predklad rozhodujúce. V tretej časti je stanovená všeobecná koncepcia prekladu a jej východiská vrátane odôvodnenia výberu konkrétnej časti textu, identifikujem tu predpokladané problémy a načrtávam návrhy ich riešení. Následne je prezentovaný preklad vybranej časti diela. Nakoniec vybrané špecifické problémy prekladu diela do slovenčiny analyzujem a zvolené riešenia týchto problémov zdôvodňujem. V závere na základe rozboru diela a analýzy špecifických problémov definujem hierarchiu aspektov dôležitých pre preklad diela do slovenčiny a zamýšľam sa nad možnosťou aplikácie svojich záverov na...
|
|
Africké pohádky ve francouzské literatuře
Holubová, Kateřina ; Jamek, Václav (oponent) ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce)
Tato práce se zabývá rolí afrických pohádek ve francouzské literatuře. Předmětem zkoumání jsou podmínky přenosu tradiční ústní literatury na francouzský knižní trh a význam afrických pohádek pro francouzské čtenáře. V prvních dvou částech práce je načrtnut přehled teorií zabývajících se původem pohádek. Poté je zkoumáno, jaký význam má ústní tradice pro africkou společnost a jaká je role vypravěčů-griotů. Následuje kapi - tola o morfologii, která se věnuje nejen vlastní struktuře pohádek a opakujícím se motivům, ale i klasifikaci jejich obsahu. Podrobněji je popsána skupina pohádek, ve kterých malé děti vystupují jako hlavní hrdinové. V další části práce je vylíčena si tuace na francouzském knižním trhu a je charakterizován typ produkce, na který se nakladatelé orientují. Poté je zmíněna role pohádky ve vztahu ke kulturní diverzitě. Je zjišťováno, co tato literatura přináší francouzskému publiku s francouzskými kořeny a co publ iku pocházejícímu z imigrantského prost ředí. Vzhledem k ústnímu charakteru pohádek se jedna z kapitol věnuje i charakteristice vypravěčů působících na francouzské kul turní scéně. St ručně je nastíněna historie vypravěčské profese a její proměny.
|
|
Neznámý Simenon: Simenon jako novinář a autor lidových a psychologických románů
Jilemická, Jana ; Pohorský, Aleš (oponent) ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce)
Pro svoji diplomovou práci jsem si po konzultaci s katedrou Románských studií FF UK v Praze zvolila téma "Neznámý Simenon - Simenon jako novinář a autor lidových a psychologických románů." V České republice je tento autor pověstný zejména jako spisovatel detektivních románů. Je však méně známo, že ve svých počátcích působil i jako novinář, autor lidové literatury a zejména jako spisovatel psychologických románů. Cílem mé diplomové práce je seznámit s dosud neprozkoumanými oblastmi autorova díla a přispět k tomu, aby obecně vžité hodnocení osobnosti Georgese Simenona nebylo zúženo pouze na roli autora detektivních románů, ale aby byla autorova tvorba vnímána komplexně. Jsem si vědoma toho, že zvolená tematika je velmi široká, a proto se v rozsahu diplomové práce nemohu detailně věnovat všem částem autorova literárního díla. Hlavní část práce proto věnuji rozboru autorem i kritikou nejvíce ceněné tvorby- psychologickým románům - včetně analýzy jednotlivých charakteristických rysů žen, se kterými se v daných románech nejčastěji setkáváme. V úvodní části své práce shrnuji Simenonův život a dílo. Druhou a třetí kapitolu tvoří prezentace počátků jeho tvorby - období žurnalistiky a psaní lidových románů, tedy téměř neznámých oblastí autorova díla. Ačkoliv vliv těchto oblastí je na budoucí vývoj nepopiratelný, z...
|
|
Narativní strategie v románovém díle Alberta Camuse
Brýlová, Markéta ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce) ; Pohorský, Aleš (oponent)
Existuje jistě mnoho způsobů, jak přistupovat k dílu Alberta Camuse, jednoho z nejuznávanějších francouzských spisovatelů 20. století. Řada prací byla věnována přínosu jeho díla filozofického, hojné jsou studie zabývající se tématikou a imaginativní složkou jeho díla románového, nemalé úsilí bylo vynaloženo i na kvanti tati vní analýzy Camusova "slovníku" ... 1 Každá z řádek jeho díla byla opsána a okomentována nesčetněkrát. Nabízí se otázka, má-li vůbec smysl přidávat touto diplomovou prací k tunám papíru, který byl popsán ve snaze osvětlit Camusovo dílo filozofické i literární řadou fundovaných literárních kritiků, lingvistů, filozofů, psychoanalytiků, sociologů, něj aké to deko navíc. Na obhaj obu tohoto počinu uveďme alespoň dva základní důvody, proč se nám zdá být naše diplomová práce opodstatněná. Prvním důvodem je skutečnost, že se v českém prostředí věnuje tomuto autorovi menší pozornost, než by zasluhoval. Jestliže v zahraničí, především pak ve francouzském a anglofonním prostředí, doprovází Camusovo dílo neutuchající zájem, mezi jehož projevy patří i rozsáhlá publikační činnost, v Čechách, zdá se, počet studií věnovaných tomuto autorovi přece jen zůstává pozadu. Pro ilustraci uveďme prostý fakt, že za posledních 40 let byly na půdě románských studií FF UK věnovány Albertu Camusovi pouhé tři...
|
|
Three "Ulysses" in The 21th Century: Milan Kundera, Dany Laferrière, Michèle Rakotoson and Their Returns to Native Lands
Cenigová, Jana ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce) ; Šuman, Záviš (oponent)
Diplomová práce je věnována problematice návratu do rodné země ve třech současných frankofonních románech, daná problematika je zkoumaná na základě paradigmatu nacházejícího se v Homérově Odyssee: mytologická cesta na rodnou Ithaku nám slouží jako východisko pro analýzu vybraného literárního korpusu. Jedná se o Kunderovu L'Ignorance, dále pak o román Juillet au pays malgašské spisovatelky Michèle Rakotoson a nakonec o knihu L'Énigme du retour haitského romanopisce Danyho Laferrièra. Cílem této práce je odhalit, jakým způsobem se tradice Homérova mýtu odráží v daných odyseovských příbězích. Klíčová slova frankofonní literatury, Milan Kundera, Dany Laferrière, Michèle Rakotoson, exil, identita
|
|
Assia Djebar: skrytý pohled, tlumený hlas. Obraz ženy v ženské intimní próze Maghrebu
Janišová, Miluše ; Pohorský, Aleš (oponent) ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce)
Postavení žen v muslimské společnosti je v současné době velmi diskutovanou otázkou. V souvislosti s událostmi na Blízkém východě, a nejen tam, se stále více otevírá a přetřásá při nejrůznějších příležitostech. Běžnému příslušníku euroamerické kultury je problém vcelku jasný - muslimské ženy jsou utiskované, šikanované a ponižované. Stává se dokonce, že pozice žen v muslimských společnostech slouží jako prostředek k odsouzení islámu jako takového. Má práce by v žádném případě neměla mít sociologický charakter, není mou ambicí islám a postoj muslimů k ženám soudit, k tomu mi chybí vzdělání, zkušenosti i osobní znalost prostředí. Na prvopočátku mého bádání stála otázka: Může existovat literární autobiografie v kultuře, která zapovídá člověku zobrazovat, mluvit o sobě a používat 1. osobu singuláru? A v případě, že ano, pak tedy za jakých podmínek? Po přečtení několika knih se můj obzor částečně rozšířil a poznatky nabyté z této četby mě vedly k rozhodnutí omezit své zkoumání pouze na ženskou část literární tvorby Maghrebu. Maghrebská literatura psaná ženami je ve srovnání s evropskou produkcí velmi mladá, datuje se teprve od konce 40. let 20. století. S tím je spojen fakt, že je také velmi málo zpracovaná. U nás je dostupná pouze publika Jeana Dejeuxe La littérature féminine de la langue fram;aise au Maghreb z...
|
|
The female character in the plays of Paul Claudel
Hodinová, Tereza ; Pohorský, Aleš (oponent) ; Voldřichová - Beránková, Eva (vedoucí práce)
Již od dětství se Paul Claudel záměrně přiklání na stranu své matky pocházející z Champagne. Citlivě vnímá a přijímá za svůj venkovský život spjatý s půdou a tradicemi, řídící se pravidelným během liturgického roku. V Paříži, kde studuje, prožívá Claudel své temné období plné hledání, zmatku a vzpoury proti jakékoliv autoritě. Postupně si utváří okruh umělců, u nichž nachází vzor a inspiraci. Vedle antických tragiků, Poea, Mal1armého, Wagnera, je to na prvním místě Rimbaud, kterého Claudel objevuje jen několik měsíců před svou konverzí. Hluboký náboženský zážitek, který mladý Claudel prožívá o vánocích 1986 v Notre-Dame, stojí na počátku jeho pronikání do neobyčejně významově i výrazově bohatého prostoru liturgie a Bible. Stává se celoživotní inspirací jeho dramatického, poetického i prozaického díla. V rámci tohoto postupného rozkrývání ho nad jiné upoutává mnohotvárná a přece vnitřně hluboce jednotná postava ženy v podobě božské Moudrosti, Panny Marie, lidské Duše a konečně Církve. Každá z ženských postav, které se objeví v Claudelově dramatu, v sobě nese tento čtverý obraz. Žádná jeho hrdinka není jen živou alegorií, je Moudrostí či Duší s celou šíří významu toho slova, v neustálém vnitřním spojení se všemi svými odkazy napříč prostorem i časem, zakotvená ve věčnosti díky absolutnímu rozměru, přítomnému...
|