|
Biomarkery prognózy a účinnosti terapie ovariálního karcinomu
Cerovská, Ela ; Souček, Pavel (vedoucí práce) ; Schierová, Michaela (oponent)
Ovariální karcinom je závažné nádorové onemocnění s nejvyšší mortalitou mezi gynekologickými malignitami. Doposud nejsou k dispozici optimální metody včasné diagnostiky, určení prognózy ani predikce účinnosti terapie, což vede k odhalení nemoci v pokročilých stadiích a ke značnému omezení účinnosti léčby. Velkým problémem při léčbě pacientek je také vznik rezistence ke konvenčním léčivům a častý návrat onemocnění. Hlavním cílem předkládané práce byla identifikace nových potenciálních prognostických a terapeutických biomarkerů, jejichž zavedení do klinické praxe by mohlo pomoci zlepšit terapeutický přístup k ovariálnímu karcinomu. Diplomová práce poskytuje výsledky analýzy exprese genů, jejichž proteiny se účastní transportu, metabolizmu a mechanizmu působení platinových derivátů a taxanů, dále regulace buněčného cyklu a signalizace. Hladina exprese byla měřená na úrovni transkriptu v nádorové a kontrolní ovariální tkáni, kde byly vyhodnoceny rozdíly. Exprese v nádorech byla dále porovnána s klinickými daty pacientek a ze získaných výsledků byly vybrány kandidátní geny, ABCA2 a PRC1, pro další analýzy. U kandidátních genů bylo stanoveno množství proteinu v nádorové a kontrolní tkáni a byla provedena genotypizační analýza vybraných dědičných jednonukleotidových polymorfizmů v DNA z periferní krve...
|
|
Indukce a průběh programované buněčné smrti v nádorových buňkách po aplikaci taxanů
Kábelová, Adéla ; Jelínek, Michael (vedoucí práce) ; Gemperle, Jakub (oponent)
Taxany jsou třídou běžně užívaných protinádorových léčiv zvláště účinných u nádorových onemocnění prsu, vaječníku, prostaty či plic. Taxany se váží se na β-tubulinovou podjednotku mikrotubulů, čímž vedou k jejich stabilizaci a inhibici depolymerizace. Takovéto mikrotubuly nejsou schopny tvořit funkční mitotické vřeténko a dochází k zablokování buněčného cyklu v G2/M fázi a následné apoptóze. Některé buňky si však k taxanům vyvinuly různé mechanismy rezistence. Ty mohou souviset s cílovým místem pro vazbu taxanů, tj. mikrotubuly nebo mohou být výsledkem zvýšené exprese specifických přenašečů, které odčerpávají taxany ven z buňky. Další typy rezistence jsou spojeny s procesem programované buněčné smrti (PCD), konkrétně s proteiny, které se po aplikaci taxanů podílí na jejím zdárném průběhu. K těmto proteinům patří rodina Bcl-2, která reguluje iniciaci PCD udržováním integrity membrány mitochondrií a endoplasmatického retikula a jejichž aktivita může být taxany přímo či nepřímo ovlivňována. Výkonnou složkou PCD jsou kaspázy, kde zvláště důležitou se zdá být kaspáza-2 aktivovaná v důsledku taxany-indukovaného cytoskeletárního poškození. V některých případech mohou taxany vést k buněčné smrti nezávisle na kaspázách. Zvláštní úlohu má protein p53, který se do apoptózy indukované taxany zapojuje pouze při aplikaci...
|
|
Úloha mitochondriální dráhy v indukci apoptózy taxany u buněk nádorů prsu
Schmiedlová, Martina ; Kovář, Jan (vedoucí práce) ; Anděra, Ladislav (oponent)
Apoptóza je jedním z mechanismů programované buněčné smrti, ke které dochází u nádorových buněk prsu po aplikaci taxanů. K její indukci může principielně docházet buď vnější nebo vnitřní dráhou. Diplomová práce má za cíl přispět k objasnění úlohy a mechanismů vnitřní mitochondriální dráhy indukce apoptózy po aplikaci taxanů (paclitaxel a SB-T-1216) na modelu buněčných linií karcinomu prsu SK-BR-3 (nefunkční protein p53, funkční kaspáza 3) a MCF-7 (funkční protein p53, nefunkční kaspáza 3). Konkrétně jsme sledovali vliv obou testovaných taxanů na mitochondriální membránový potenciál, hladinu ROS, expresi a lokalizaci proteinů regulujících vnitřní mitochondriální dráhu. U buněčné linie SK-BR-3 vedla aplikace obou taxanů k zhroucení mitochondriálního membránového potenciálu, avšak ne u buněčné linie MCF-7. Zjistili jsme, že se po aplikaci obou taxanů nemění exprese proteinu Bax a ani Smac/DIABLO u obou testovaných linií. U linie SK-BR-3 došlo na rozdíl od linie MCF-7 po aplikaci taxanů k poklesu exprese proteinu Bid. Po aplikaci taxanů nedošlo k translokaci proteinů Bax a Bid (tBid) z cytosolu na mitochondrie ani u jedné z testovaných linií. Nezjistili jsme také uvolňování proteinu Smac/DIABLO z mitochondrií do cytosolu. U buněčné linie SK-BR-3 jsme však pozorovali po aplikaci taxanů uvolňování...
|