|
Město: místo mezi mýtem a médiem. K existenciální dimenzi architektury a urbanismu
Krušinová, Zuzana ; Ortová, Jitka (oponent) ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce)
Předkládám k obhajobě diplomovou práci věnovanou tématu města, urbanizace či fenoménům urbánního, úžeji problematice architektury a urbanistiky. Celkový náhled, kterým tato rozlehlá témata spojuji, chce být především kulturologický. Spočívá méně v evidenci či chronologii reálií, více v pokusu o shrnutí interpretačních hledisek, definicí sociokulturních jevů, dlouhodobých procesů, až k postižení souvisejících obecných rysů kultury, resp. kultury ve vztahu k civilizaci. Město je pro nás reprezentací kulturní a civilizační. V rozponu mezi nimi se volně pohybuje i tato práce. V prvním plánu, který se kryje s rozsáhlejší úvodní kapitolou, vymezujeme tematické pole práce s námi sledovanými pojmy, kategoriemi a problémy. Jsou jimi pojem existenciálního prostoru, fenomén místa, prostor a čas, kategorie historicity a moderny, veřejný prostor, vztah urbán1l1no k tradiční rurální kultuře i "kyber-kultuře sítě". V tomto zaměření nelze odhlédnout od diskursu těchto témat - a ten je i v textech teorie architektury filosofický. Vedeni kulturní ekologií, jak naše témata akcentovala, dále v inspiraci NorbergSchulzovou fenomenologií architektury, a tedy Heideggerovou ontologií, až k "ontologii každodennosti". Subjektivní vnímání světa skrze fenomény - tedy takto vymezený "přirozený svět" - tvoří prvotní existenciální...
|
|
Jindřich Šimon Baar a kultura chodského regionu
Sternová, Marie ; Matějů, Martin (oponent) ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce)
Chodský region je bezesporu jedním z nejosobitějších regionu České republiky, který si přese všechny dějinné a politické zvraty zachoval svoji kulturněhistorickou svébytnost a jedinečnost. Stalo se tak díky specifickým geografickým podmínkám a jistým zvláštním aspektům povahy chodského obyvatelstva. Neméně důležitou a podle mého názoru klíčovou funkci pro upevňování a rozvíjení identity a vztahu k vlastnímu regionu má ovšem postava místního duchovního vůdce, člověka, který představuje zosobnění hodnot a idejí dané lokální společnosti. V chodském regionu je takovouto osobností spisovatel a sběratel folklóru Jindřich Šimon Baar. Cílem této diplomové práce je zpracovat kulturologickou syntézu, která bude spojením monografie Jindřicha Šimona Baara a interpretace empirického šetření v chodském regionu. V teoretické části práce se věnuji životu a dílu této významné lokální osobnosti v kontextu kulturněhistorického vývoje chodského regionu, zvláštní pozornost je také věnována fenoménu chodského folklóru a jeho otiskům v každodenním kulturním životě obyvatel. Aplikační část diplomové práce pak tvoří empirické šetření v regionu, které zkoumá životnost Baarova odkazu a prožívání lokální identity obyvatel Chodska. Šetření je doplněno srovnávacím výzkumem provedeným mimo region, který má ukázat předpokládané rozdíly ve...
|
|
Graffiti a město, návrat emocionality do urbánního prostoru
Levý, Martin ; Matějů, Martin (oponent) ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce)
Předmětem diplomové práce je teoretická analýza sociokulturního projevu graffiti. Pokoušíme se zde složit obraz zkoumaného jevu blízký kubistickému náhledu na svět, kde jednotlivé fasety na obraze zobrazují předmět v různých polohách a náhledech zároveň. Motivem k napsání této práce byla snaha alespoň částečného porozumění důvodů výskytu graffiti v dnešní společnosti a prostředí a zároveň zasazení jevu do širšího rámce moderní doby. Naše práce se opírá o interdisciplinární přístup a zdůrazňuje holistický pohled ke zkoumanému jevu. Uvedený projev se snažíme nahlížet a analyzovat z více pohledů. Práci tvoří trojice relativně nezávislých částí, ve kterých se z různých úhlů pohledu zabýváme jevem graffiti. V první části analyzujeme jev především v kontextu města. Analýza je zaměřena zejména na urbánní prostředí a velkoměsto epochy moderní a jeho vnímání. Domníváme se totiž, že graffiti je s velkoměstským prostředím úzce propojeno. Z něho totiž vychází, čerpá svou sílu, na ně reaguje. Bez kontextu velkoměsta epochy moderní lze podle našeho názoru uvedený projev těžko charakterizovat. V druhé části se zabýváme graffiti z hlediska uměleckého diskursu epochy pozdně moderní. Rozebíráme v ní úlohu vizuality graffiti v umění a její možný přesah do sféry oficiálního umění. Pokoušíme se zde analyzovat, jak dalece lze...
|
|
Vývoj kultury bydlení. Paříž v 19. století
Špačková, Tereza ; Ortová, Jitka (oponent) ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce)
Tato práce byla napsána z kulturologického pohledu, který se snaží propojit poznatky z různých oborů. Paralela mezi prostorem, městem a lidským tělem je charakteristická pro fenomenologii, vycházející z přesvědčení, že člověk posuzuje a přistupuje ke světu ve vztahu k sobě samému. 2 Narozdíl od fenomenologického přístupu Norberga- Schulze, který zkoumá spíše psychické působení architektury než její stránky praktické, se ale tato práce zabývá vzájemným vztahem těchto dvou aspektů. Architektura je zde pokládána za zhmotnění ducha doby. Podobně jako Norberg-Schulz předpokládá, že neexistují odlišné druhy architektury, ale jen různé situace, které vyžadUjí různá řešení, úkolem této práce bylo zachytit nejpodstatnější z těchto situací, které ovlivnily řešení obytných budova bytovou kulturu v 19. století. Mým cílem nebylo hodnotit, která řešení směřují k absolutnímu ideálu, ale popsat vývoj vztahů mezi architektem, stavebníkem a samotným obyvatelem. Vývoj bydlení byl proto popisován se zvláštním zřetelem na tuto skutečnost a uvedené příklady jsou významné z hlediska toho, do jaké míry jimi byly uspokojeny fyzické a psychické potřeby člověka
|
|
Kultura piva v české společnosti
Soudková, Jitka ; Czumalo, Vladimír (oponent) ; Matějů, Martin (vedoucí práce)
Žízeň je přirozeným a věcným duvodem, že lidé pijí. V okamžiku, kdy uspokojujeme tuto potřebu; dostaví se libý pocit. Tím libější, čím příjemnější jsou vlastnosti nápoje. Přitom rozeznáváme ruzné stupně lahodnosti rozmanitých nápoju a nejednou pijeme bez prvotní přirozené příčiny; pro rozkoš z pití a vyzkoušenou chuť nápoje. Že Češi vždy rádi kvasili a poseděli ve své oblíbené hospodě při dobrém pivečku, dosvědčují skoro všichni dějepisci. Kořeny těchto zařízení jistě sahají velmi hluboko, hospody mají svou bohatou historii a skýtají mnohý užitek i lecjakou radost dodnes. Pro někoho je čas strávený v hospodské společnosti něčím, co má svuj zvláštní smysl a význam. Okamžik, v němž se oprošťuje od všedností a zbavuje stresu. V němž i obyčejný člověk muže najít kus ztraceného sebevědomí. Pobyt v hospodě je součást rituálu, kde hlavní roli nehraje alkohol, ale společnost, hovor, zábava, dobrá nálada a uvolnění. Hospoda je místem nenadálých happeningu a her. Vždycky se tu odehraje něco neobvyklého, udivujícího, obveselujícího. V hospodském prostředí vládne nezávazná atmosféra tlachu, žvástu a nevážnosti. Padají hráze a bariéry. Je nám jasné, že pivní a hospodská kultura je široké téma, dotýkající se téměř všech oblastí lidského života. Alkoholem bychom se mohli zabývat z pohledu právnického, finančního,...
|
|
Industriální hudební avantgarda v podobě Electronic Body Music (příspěvek k dějinám elektronické hudby)
Rychlík, Martin ; Kuška, Martin (oponent) ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce)
V předkládané DP, určené k obhajobě na Katedře kulturologie FF UK, jsem se pokusil shrnout důležité aspekty ve vývoji jednoho druhu moderní hudby, který bývá nazýván industriálem, a jeho nejpřístupnější taneční odnoži tzv. Electronic Body Music (EBM). Domnívám se, že zvolený postup ukázal na mnoho zajímavých faktů, které vesměs akademická obec (dokonce i odborná muzikologická) nebere v potaz, přestože je třeba obracet zrak i k nejnovějším a různorodým formám kultury. 84 V DP jsem přiblížil stěžejní publikované práce k tématu, definoval pojem této hudby, představil její historii a význačná hudební alba, přičemž jako případovou studii jsem zvolil slavnou skupinu Front 242, jejíž další přiblížení je též náplní příloh. Důležitou součástí je ukázka, jak funguje EBM tvorba a komunita, v čem je specifická, jací jsou lidé, kteří takovou muziku poslouchají a jaké má tento hudební styl obsahy. Otázkou zůstává, jak by se s fenoménem EBM vypořádali odborní muzikologové, kteří se elektronickou hudbou zabývají na obecnější rovině: "Hudba a elektronika současně jako nový Gesamtkunstwerk nebo komerce a zastírání ne-umění anebo snaha o nové jako výraz doby?" ptá se například hudební sociolog Miloš Schnierer (1995:63). Tento text by si samozřejmě zasloužil další pokračování, tím spíše, že jsem si vědom prostoru k dalšímu...
|
|
Proměny módy v mezikulturním kontextu
Formáčková, Lucie ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce) ; Matějů, Martin (oponent)
Móda je velmi často používané slovo, přesto nemá u většiny lidí jasný význam. Vcelku lze říci, že móda je spíše krátkodobý vkus a estetický názor velké části lidí na podobu 1 upravu předmětů denní potřeby, zvláště pak odívání. Oděv a móda se většinou chápe jako synonymum. Móda se však nemůže spojovat pouze s oděvem, je jen jednou z funkcí odívání. Tento pOjem rovněž není možné donekonečna rozšiřovat, jinak by ztratil svůj význam. Často se také užívá termínu móda v záporném smyslu. Pokud jde o módní směr v umění nebo dokonce v jiných oborech, znamená to obvykle, že tyto směry brzy pominou, protože nemají hluboký základ. Módou se tak může stát i ten nejlepší obraz, ale rovněž filozofické směry, vědecké obory, náboženství, nebo výchova. Mnohem častěji móda ovládá předměty, věci. A to tím více, čím více mohou být dávány na odiv druhým. Lidé potřebují společenské uznání a svůj úspěch, penlze 1 vliv potřebují demonstrovat navenek. Takovým srozumitelným důkazem je nejčastěji oblečení. Člověk je vlastně pořád nějakým způsobem oblečen a právě oděv má schopnost mluvit za nás. Patří proto k nejvýraznějším znakovým systémům. Jeho prostřednictvím ukazujeme svému okolí nejen své bohatství, příslušnost k určité skupině, ale sdělujeme jím i své názory nebo zájmy. Touha člověka po uznání a touha líbit tak může být snadno...
|
|
Morové epidemie a svět, který zrodily
Dryáková, Kateřina ; Czumalo, Vladimír (oponent) ; Hoftichová, Petra (oponent)
Rigorózní práce "Morové epidemie a svět, který zrodily" se jakjiž sám název napovídá, zabývá dobou, kdy Evropu sužovaly morové epidemie. Konkrétně v Českých zemích se jedná o časový úsek od druhé poloviny 14. století do poloviny století 18., po které se již závažnější epidemie nevyskytly. Naše práce je pojata kulturologicky a v jednotlivých kapitolách pouze nastiňuje problémy, dotýkající se daného tématu. Široký záběr "morové kultury" zahrnuje historii medicíny, psychologii, historickou demografii, církevní dějiny, ikonografii, sociologii a dějiny umění. Jsme si vědomi toho, že na omezeném prostoru nebylo možno jednotlivé problémy tematicky vyčerpat, ale pokusili jsme se o náhled na společnost ajejí sociokulturní systém, který se musel přizpůsobit zcela novým podmínkám existence. Morová kultura je zde zkoumána jako celek, na úrovni konkrétního a neopakovatelného systému, který je ukotven v čase a prostoru. Tehdejší ideje a všeobecně platné normy ovlivněné nezpochybnitelnou autoritou církve nám vydávají svědectví o společnosti, jež byla vůči epidemiím černé smrti naprosto bezbranná. Artefakty, které nás odkazují na tuto dobu můžeme i dnes zkoumat ve formě kronikářských a deníkových záznamů, morových regimin a konsilií, či děl uměleckých. Základem se nám stala diplomová práce "Nástin dějin morové kultury....
|
|
Pohádky v československé kinematografii
Vondráčková, Lucie ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce) ; Hubáček, Ondřej (oponent)
Předmětem mé rigorózní práce je teoretická analýza filmové pohádky jako sociokulturního jevu. Zvláštní pozornost jsem věnovala nejen charakteristice žánru filmové pohádky a jejímu vývoji ve druhé polovině dvacátého století, ale také terénnímu výzkumu. Zabloudila jsem několikrát mezi ty nejdůležitější. Mezi pohádkové tvůrce. Nemohla jsem sice všem klást stejné otázky vzhledem k jedinečnosti jejich charakterů a profesí, ale předpoklady, které jsem si dovolila anticipovat se mi i tak vrátili silou bumerangů jako liché i oprávněné. Nutno říct, že to byla akce velice dobrodružná a podnětná. Podle mého názoru sehráli významnou roli při realizaci těch nejpovedenějších filmových pohádek vynikající režiséři. Proto jsem právě těmto tvůrcům věnovala jednu celou kapitolu. Jsem si vědoma toho, že toto téma vyžaduje také empirickou analýzu. Proto závěr mé diplomové práce tvoří kvalitativní rozhovory s lidmi, kteří zásadním způsobem vývoj české filmové pohádky ovlivnili a mají tedy v tomto oboru dlouholetou zkušenost. Tendence dnešních dnů k předpovídání budoucnosti z karet, neuvěřitelná koncentrace vykladačů z ruky na každé hlavní třídě větších měst, bezzubé neštěstí rozmazlených třicátníků, kteří si vlastně pravé utrpení ani nedokáží představit, to vše mě vedlo k zamyšlení, co vlastně chybí. Napadla mě tradice. Navíc s...
|
|
Kulturní krajina a drobné památky na Křivoklátsku
Wencelová, Karolina ; Czumalo, Vladimír (vedoucí práce) ; Kuška, Martin (oponent)
Ve své diplomové práci se zabývám drobnými památkami. Téma drobných památek jsem uchopila z několika hledisek, z hlediska památkové péče, dějin umění a fenomenologického vymezení pojmu místa. Výsledkem aplikace interdisciplinárního přístupu je kulturologická syntéza. S fenoménem drobných památek neoddělitelně SOUVISI pojem kulturní krajina. Budu se zabývat i vývojem a tvorbou kulturní krajiny, a to jak obecně, tak i v souvislosti s drobnými památkami. Kulturní krajina je v současné době poměrně diskutovaný problém. Oživení kulturní krajiny se v České republice v posledním desetiletí věnuje několik speciálních programů. 1 V poslední době bylo vydáno několik publikací, které se tohoto tématu dotýkají.2 Nezůstávám pouze u obecné teorie týkající se drobných památek a kulturní krajiny. Druhou část své práce věnuji analýze výskytu drobných památek v konkrétní lokalitě, která se nachází v Chráněné krajinné oblasti Křivoklátsko. Jelikož v této oblasti lidé o drobné památky aktivně pečují, zjišťuji, jak obnova drobných památek a péče o kulturní krajinu v této konkrétní lokalitě probíhá a jaký vztah mají k drobným památkám a ke kulturní krajině představitelé obcí a různých institucí.
|