|
Discourses and Justification of Security and Risk
Mansfeldová, Zdenka ; Guasti, Petra ; Gawrecká, Daniela ; Vamberová, Pavla ; Lacina, Tomáš ; Hronešová, J. ; Tedeschi, A.
This deliverable presents a comparative analysis of discourses and justifications of security and risk in newspapers in ten countries both within EU (Germany, Italy, Great Britain, Spain, the Czech Republic, Slovakia, Poland) and outside of the EU (Mexico, the USA) as well as in four security expert blogs. Deliverable analyses channels and patterns of communication and risk prevention for specific target groups.
|
|
Tematizace odsunu v současné české próze
KRLÍN, Jan
Diplomová práce se zabývá tématem odsunu Němců v české literatuře, zejména v románech Cejch, Vyhnání Gerty Schnirch a Ztracených dětech. Všechna tři díla vyšla po roce 1989 a nejsou ovlivněna socialistickým diskurzem. Naopak se proti němu vymezují a navazují uchopením tématu na Boží duhu Jaroslava Durycha a Adelheid Vladimíra Körnera. K odsunu se vrací spisovatelé poměrně často. Počínaje Annou Sedlmayerovou, přes Václava Řezáče, Vladimíra Körnera, Zdeňka Šmída až po Kateřinu Tučkovou. Každý přistupuje k tématu osobitým způsobem. Řezáč v duchu dobového diskurzu, jenž svým dílem spoluvytváří, Durych a Körner se proti Řezáčovu pojetí ostře vymezují, Šmíd i Tučková cítí osobní potřebu vyjádřit se k této tematice, protože se jich odsun částečně dotýká a promlouvá k nim skrze krajinu a město. Identitu literárních postav určuje do značné míry diskurz doby, v němž dílo vzniká, a dále diskurz doby, jež je zobrazována. Dochází tím k dvojitému vlivu. Součástí diskurzu jsou národní mýty několikrát přetvořené a upravené, aby mohly sloužit konkrétním cílům a určité době. Jak velký vliv měly utvořené mýty na literární diskurz odsunu, bude patrné ze závěrů. Podobně se pokusím nalézt odpověď na otázku, do jaké míry je provázán diskurz a formování identity literárních postav v rozebíraných dílech.
|
|
Modifikace, nebo polemika? Parnasistní satira Svatopluka Čecha.
ŽAK, Pavel
Cílem práce je analýza a interpretace české satirické tvorby v druhé polovině 19. století ve vztahu k tzv. parnasismu. V první části bude v návaznosti na bakalářskou práci Modely obrozenské satiry (ŽAK 2012) představen žánr satiry, jeho geneze a utváření v dějinách literatury, poté bude rozpracován koncept parnasismu a dosavadní stav bádání o něm. V druhé části výchozí premisy o parnasismu a satiře zkonfrontujeme s výsledky analýz konkrétních děl, v kterých se daná poetika i literární žánr realizovaly. Pozornost bude věnována dílu S. Čecha: veršovaným skladbám Evropa, Hanuman a Šotek a třem prozaickým textům, jejichž hlavním hrdinou je Matěj Brouček - Pravý výlet pana Broučka do Měsíce, Nový epochální výlet pana Broučka, tentokráte do XV. století a Matěj Brouček na výstavě.
|
|
Šiktancova tvorba v českém literárněvědném bádání
MIKOLÁŠKOVÁ, Vendula
Ve své diplomové práci se zabývám dílem českého básníka Karla Šiktance a hlavně pak recenzemi jeho děl, které vychází v dobovém tisku. Důležitou kapitolou mé práce je metodologická část, kde se skrze teorie reprezentace zabývám literární kritikou, která je odrazem dobového diskursu a dobového myšlení o literatuře. Dále se zaměřuji na popis dobového diskursu samotného, a to nejen na vznik a vývoj esteticko-ideologické normy, ale i na stěžejní události literárního života, které tuto normu nějak ovlivňovaly. Poslední kapitola je věnována samotnému ohlasu Šiktancova díla v dobových novinách a časopisech.
|
|
Diskursivní proměny české sci-fi v kontextu 20. století
MAYEROVÁ, Veronika
Tato diplomová práce se zabývá analýzou diskursu české science fiction v kontextu 20. století s přihlédnutím k dobovým překladům angloamerické a sovětské sci-fi do češtiny. V teoretické části práce bude pozornost věnována vymezení užívaných pojmů, především pojmu science fiction, spolu s pokusem o stanovení patřičné metodologie zkoumání. Krátce bude pojednáno též o vývoji americké science fiction. Hlavní náplní práce bude analýza řeči vybraných textů z období 30. - 80. let. Na základě těchto analytických sond budou v závěru charakterizovány proměny jazyka žánru science fiction ve vztahu k proměnám epistemologického horizontu doby.
|
|
Příběh (a) dramatizace
Merenus, Aleš
Studie Příběh (a) dramatizace se snaží teoreticky uchopit dva specifické koncepty literární vědy, konkrétně koncept příběhu a koncept dramatizací literárních děl. První část textu je věnovaná strukturalistickým definicím příběhu Tzvetana Todorova, Seymoura Chatmana a dalších, ale také vymezením příběhu v rámci teorie fikčních světů, s nimiž přicházejí Lubomír Doležel a Bohumil Fořt. V závěru první části je představena pracovní definice příběhu. Druhá část textu přináší několik slovníkových definic termínu dramatizace a posléze dvě nové možné kategorie dramatizací, tzv. dramatizaci v užším slova smyslu (textovou), která ošetřuje pouze transformace jazykového materiálu a dramatizaci v širším slova smyslu (inscenační), která zahrnuje proces a výsledek inscenační práce, při níž dochází k náhradě jednoho znakového systému systémem jiným (intersémiotický překlad). V závěrečné kapitole je koncept příběhu konfrontován s modelem dramatizace. Samotný dramatizační proces je teoretickým příkladem transformací jednotlivých elementů příběhu (postav, prostředí, událostí) či struktur fikčního světa (extense a intense).
|
|
Almanach Máj (1858-1862)
HRDINOVÁ, Dagmar
Tématem bakalářské práce je rozbor čtyř svazků almanachu Máj. Práce se zaměřuje, jak na vlastní interpretaci, tak na dobový pohled skrze recenze. Pro ucelenost je práce doplněna o dnešní pohled (nejen) literárních teoretiků. Ve vlastní interpretaci se zaměřuje na motivy a témata charakteristické pro literární směry tradičně dobově používané, ale i pro modernější experimentální literární diskurzy. Na závěr se pokusím shrnout, zda autoři při almanachu Máj dodrželi svůj program, nebo od něj postupem času upouštěli.
|
|
Diskurzy a praktiky české rozvojové spolupráce
Horký, Ondřej ; Jeníček, Vladimír (vedoucí práce) ; Varadzin, František (oponent) ; Fárek, Jiří (oponent) ; Adamcová, Lenka (oponent)
Jako součást mezinárodních ekonomických vztahů tvoří rozvojová spolupráce relativně novou součást české zahraniční politiky. Přes intenzivní spolupráci Československa se zeměmi Třetího světa, které se přiklonily k socialismu během studené války, země brzy ukončila rozvojové aktivity, jež ztratily legitimitu, a obnovila je až v polovině 90. let. Tentokrát politika vycházela především z vnějších mezinárodních a evropských závazků poskytovat pomoc rozvojovým zemím. Na základě konceptu "protipolitckého stroje" Jamese Fergusona a bourdieuovského konceptu "illusio" dizertace předkládá dva argumenty: 1. Aparát české rozvojové spolupráce považuje rozvoj za technickou záležitost, což vede k depolitizaci českých vztahů se zeměmi Jihu. 2. Nízké povědomí veřejnosti o politice a závislost občanské společnosti na vládním financování omezuje jejich kritiku a usnadňuje užití politiky pro partikulární zájmy českých subjektů místo přispívání k omezení chudoby v globálním Jihu. Druhá kapitola ospravedlňuje interdisciplinární přístup zvolený v dizertaci. Tvrdí, že stejně jako nelze zúžit vícerozměrné pojetí chudoby na pouhý příjem, celistvá analýza rozvojové spolupráce musí překročit neoklasický ekonomický přístup a začlenit sociální, kulturní, politické a environmentální aspekty rozvoje. V souladu s tím třetí a čtvrtá kapitola rozebírají diskurzy (historická a právní východiska, politický a společenský kontext, vládní koncepce) a praktiky (obsah dvoustranné spolupráce, její efektivnost, aktéry a vztahy mezi nimi) české rozvojové spolupráce. Následující kapitoly se posouvají od úzkého zaměření na rozvojovou spolupráci k genderu jako jejímu průřezovému tématu a dále k problému koherence politik pro rozvoj. Zatímco gender získal na mezinárodní výzkumné a politické scéně uznání, v českých koncepčních a operativních materiálech je reflektován pouze formálně: dvoustranná pomoc je genderově slepá, a proto působí na úkor žen. Nakonec práce analyzuje české diskurzy a praktiky formálně institucionalizované oblasti koherence politik pro rozvoj v případových studiích migrace, obchodu a zemědělství. Kapitola tvrdí, že i mírné změny v dalších vládních politikách mohou mít větší dopad na rozvojové země než zásadní reformy rozvojové spolupráce. Celkově dizertace volá po repolitizaci rozvojové agendy a jejím návratu do politického prostoru. Prozatím to bylo většinou financování ze strany Evropské unie, které vybízelo občanskou společnost k otevírání nových politických témat a problematiky efektivnosti české rozvojové spolupráce ve snižování globální chudoby. Klíčové však zůstává zapojení politických stran, širší občanské společnosti, médií a akademické sféry do tohoto procesu. Příloha uvádí detailní politická doporučení pro rozvojovou spolupráci obecně, zvláště pak její genderový rozměr, a oblast koherence rozvojové spolupráce s obchodní a migrační politikou.
|
|
Ty jsi Hospodin, jak se ti líbí, tak činíš
PECOVÁ, Lenka
Tato diplomová práce se zabývá synchronní metodou analýzy biblického textu, vzešlou z poznatků moderních lingvistických teorií. Téma je zpracováno dle učebnice narativní analýzy J. L. Ska. Čtyři vybrané složky narativní analýzy tvoří jednotlivé kapitoly, jejichž první část obsahuje vždy teorii zpracovanou dle Ska a v druhé je pak autorčina vlastní analýza konkrétní složky vyprávění knihy Jonáš. Kniha proroka Jonáše se vyznačuje obrovskou mírou komplexnosti a propracovanosti narativu. Na základě určení druhů diskursu v hebrejském textu vystoupí do popředí jeho struktura jakožto vyprávění, které má v hebrejštině přesně vymezený syntax. V Jonášovi lze definovat celkem tři vzájemně provázané osnovy vyprávění, což z knihy, jež je jednou z nejkratších knih Bible, činí mistrovské literární dílo. Tématem knihy je jednak v literatuře zdůrazňovaná Boží milost a slitovnost, po aplikování narativní analýzy ovšem také vystupuje do popředí postava samotného proroka, jež je krásným obrazem lidství, jeho neobyčejné, přesto nádherné komplikovanosti.
|
| |