| |
|
Kanonizační proces Eduarda vyznavače
Kovaříková, Šárka ; Kubín, Petr (vedoucí práce) ; Pátková, Hana (oponent)
Resumé Kanonizační proces Eduarda Vyznavače Eduard Vyznavač byl posledním anglosaským králem z wessexské dynastie, vládl v Anglii v letech 1042 až 1066. Po dlouhých letech, kdy v zemi docházelo k neustálým bojům, se mu podařilo udržet v zemi mír. Mládí strávil v exilu na kontinentě, díky čemuž měl kontakty na většinu západoevropských panovnických dvorů. Velký vliv na něj měl jeho tchán Godwin, earl z Wessexu, a jeho manželka Edith. V průběhu Eduardovy vlády docházelo ke konfliktům mezi dvěma dvorskými stranami - jednou anglo-dánskou, představovanou především velkými early, a druhou francouzskou, již tvořili panovníkovi přátelé, kteří do Anglie přišli z kontinentu. Všichni soudobí kronikáři poukazují na panovníkovu zbožnost, která se podle všeho nejvíce projevila na velkorysé podpoře přestavby Westminsterského opatství, jehož podoba v době Eduardovy smrti je vidět na slavné tapiserii z Bayeux. Dnešní historiky mnohem více zajímá otázka nástupnictví po bezdětném panovníkovi, především to, jaké právo na anglický trůn měl normanský vévoda Vilém Dobyvatel. Eduardův kult zdá se nikdy až do kanonizace nepřekročil hranice Westminsterského opatství, případně přilehlých londýnských čtvrtí. Z kláštera také vycházely veškeré snahy o Eduardovu kanonizaci. Pro úspěch bylo ale zapotřebí nejprve najít vůdčí osobu, která by...
|
|
Správa pražské arcidiecéze v letech 1913-2006 ve světle katalogů kléru
Koronthály, Vladimír ; Kubín, Petr (vedoucí práce) ; Petráček, Tomáš (oponent)
Mgr. Vladimír Koronthály: Správa Pražské arcidiecéze v letech 1913 - 2006 ve sv tle katalog kléru. Resumé Historie správy Pražské arcidiecéze ve 20. století, zvlášt pak v období po r. 1945, zatím není souhrnn popsána. Vzhledem k tomu, že 20. století je obdobím velkých zm n mimo jiné i v oblasti vztahu mezi státem a církví (p esn ji ešeno mezi spole ností a církví), nabízí se zajímavá (a dosud nezodpov zená) otázka, zda a jak reagovala církevní správa na zm ny politické, ekonomické a demografické situace v tomto období. P edložená studie zkoumá dosud v tšinou opomíjený soubor pramen k poznání struktury církevní správy, kterým je soubor katalog kléru, uchovaný na kanclé ství Pražského arcibiskupství. Katalogy kléru jsou nepominutelným pramenem pro poznání historie Arcidiecéze pražské. Poskytují velmi plastický obraz o struktu e její správy (a adu dalších informací, které jsou v této práci pominuté s ohledem na její rozsah) i pozoruhodná statistická data; pozoruhodná proto, že hranice farností i vikariát zvlášt po rozpadu Rakousko-Uherska zjevn p estaly kopírovat správní hranice uvnit eskoslovenska (takže statistická data p evedená na farnosti má pravd podobn smysl hledat pouze zde, nikoli v archivních materiálech státní správy). Sou asn se však ukazuje, že informace z katalog je pot eba doplnit a korigovat...
|
|
Levý Hradec a počátky českého křesťanství
Bělohlávek, Jiří ; Kubín, Petr (vedoucí práce) ; Petráček, Tomáš (oponent)
0 Anotace Jiří Bělohlávek: Levy Hradec and origin of czech christianism, 2008 The work is attempting to give certain survey of process of christianization on west side of river Vltava and surrounding of Levy Hradec. It starts with foundation of first church by prince Borivoj and finishes in 12th century, when the Christianity prevailed in this area and whole Czech territory. Based on chronicler texts (Kosma's texts about heathenism appear as very authentic), legends and selected archaeological evidence this work endeavours to illustrate that kirk's structures found by Premysl's clan and provincial churches found by bishops, magnates and bailiffs were important for the fact the new religion could prevail at Czech territory. These churches appear in 11th century rarely, but most of them are found in 12th century so in areas west from Prague rises relatively dense system of parish churches. In the appendix and summary chapter, based on literature, is this work attempting to observe the progress with building churches in district bounded by Tetin and Libusin on the West. Only the system of provincial churches completes the process of christianization and grassroots leave the tradition to bury at heathen graveyards off .They come to burying at burial places around churches. This work is mostly focused on history...
|
|
Strahovský opat Metoděj Jan Nepomuk Zavoral
Jeřábková, Lenka ; Kubín, Petr (vedoucí práce) ; Petráček, Tomáš (oponent)
RESUMÉ Strahovský opat Metoděj Jan Nepomuk Zavoral Metoděj Jan Nepomuk Zavoral, jehož životopisu se práce věnuje, byl významnou osobností českých církevních dějin konce 19. a první poloviny 20. století. Počátkům jeho života až po volbu opatem se věnuje úvodní část práce. Zavoral se narodil 28. srpna 1862 v Neveklově a pocházel ze skromných poměrů; přesto vystudoval v letech 1872-1880 gymnázium (Benešov, Akademické gymnázium Praha) a téhož roku vstupuje do noviciátu premonstrátského kláštera na Strahově. Časné sliby skládá o rok později, zároveň vstupuje na teologickou fakultu. 19. října roku 1884 pak skládá své věčné sliby a roku 1885, přijímá kněžské svěcení. Působí na dvou řádových farách, a to v Sepekově (1885-1888) a v Jihlavě (1888-1905). Zde je činný rovněž jako pedagog na německé reálce a věnuje se též literární činnosti. V roce 1905 je přeložen zpět na Strahov. Téhož roku umírá opat Zikmund Starý; Zavoral je pak 24. ledna 1906 zvolen ve svých čtyřiceti třech letech novým opatem. Jeho hlavní úlohou se stalo vedení řeholní komunity a řízení chodu celého kláštera; této tématice je věnována první část popisu období jeho opatského úřadu. Zavoralovi bylo dopřáno klidné první období (1906-1914), kdy mohl důkladně proniknout do celé hloubky svého úřadu. Díky tomu pak převedl klášter i komunitu obtížným...
|
|
Dejiny farnosti Konská do jej rozdelenia v roku 2003
Sandánus, Pavol ; Petráček, Tomáš (vedoucí práce) ; Kubín, Petr (oponent)
Resumé DEJINY FARNOSTI KONSKÁ DO JEJ ROZDELENIA V ROKU 2003 Pavol Sandánus Diplomová práca Dejiny farnosti Konská do jej rozdelenia v roku 2003 spracúva prehľad dejín farnosti od jej predpokladaného vzniku v roku 1228 až do rozdelenia v roku 2003. Prvopočiatky vzniku farnosti zasahujú do obdobia 13. storočia, keď bola súčasťou farnosti Rajec. Po jej osamostatnení nepretrvala ani jedno storočie, lebo pre vtedajšie politické, mocenské a majetkové spory na krátke obdobie zanikla. Napriek rôznym prekážkam bola farnosť v 14. storočí obnovená. Bez väčších problémov pretrvala až do polovice 16. storočia, keď vlastníci panstva Lietava, ktorému farnosť podliehala, prijali protestantizmus. Z farnosti vznikli dve evanjelické farnosti augsburského vyznania, v Konskej a v Kamennej Porube. Pretože platilo pravidlo "Cuius regio, eius religio" a farnosť sa dostala do rúk katolíckemu zemepánovi Františkovi Révayovi, kostoly a majetky od roku 1628 pripadli katolíkom. Počas Rákociho povstania sa evanjelická farnosť v Kamennej Porube neobnovila, ale v Konskej bola evanjelická farnosť obnovená v roku 1707. Táto farnosť však pretrvala iba niekoľko mesiacov, pretože začalo obdobie rekatolizácie, ktorú v kraji vykonávali jezuiti zo Žiliny. V novodobých dejinách na území farnosti Konská prevládal katolicizmus. Možno konštatovať, že...
|
|
Historický vývoj inkorporace farností řeholním společnostem
Hofmann, Filip ; Kubín, Petr (oponent)
Resumé Historický vývoj inkorporace farností řeholním společnostem Inkorporační právo se vyvinulo z vlastnického práva a práva patronátního. Inkorporaci je možné historicky popsat jako druhou dceru institutu vlastnických kostelů a mladší sestru patronátu. V době zápasu církve o svobodu bylo třeba docílit nezávislosti církve na vlastnících pozemků a kostelních budov. Světští vlastníci kostelů se postupně proměnili v patrony, kteří již neměli ke kostelům vlastnická práva, i když dále mohli chod kostelů ovlivňovat např. prezentací duchovních. Církevní subjekty (nejčastěji kláštery), které měly na svých pozemcích kostely, byly v jiné situaci, protože nehrozilo, že by se práva církve dostala do necírkevních rukou. Kláštery dostaly oproti patronům mnohem více práv, který se později začalo říkat inkorporační. Kláštery směly své kostely spravovat a obsazovat svými řeholníky, mohly se považovat za vlastníky farního majetku a v mnohých případech na sebe přebraly i některé biskupské pravomoci (ustanovování duchovních u svého kostela). Práva klášterů ke svým kostelům se záhy rozdělila na dvě základní oblasti: majetkovou (temporalia) a duchovní (spiritualia). V majetkové oblasti nebylo nikdy zpochybňováno vlastnictví kostela klášterem, pokud byl kostel postaven na pozemku patřícím klášteru nebo byl klášteru darován...
|
|
Černá smrt a umění v Čechách na konci 14. století
Vyšohlídová, Marie ; Petráček, Tomáš (vedoucí práce) ; Kubín, Petr (oponent)
Anglická anotace The Black Death and the art in Bohemien at the end of the 14th century The study discusses the relation between the art and the Black Death in Bohemian lands at the end of the 14th century. The aim of the study is not just to present concrete productions or artists, but also to demonstrate the impact of critical events that time on human beings and subsequently their impact on the art. The study is focused on the art against background of historical, political and socio- cultural events.The main aim of this study was trying to find the sources of inspiration of iconographic subject matters of Bohemian pieces and set them in the comparison with subject matters of foreign fellows. Art Bohemia Black Death Death Iconography
|
|
Kaple sv. Huberta na zámku Konopiště
Sedláčková, Jana ; Kubín, Petr (vedoucí práce) ; Petráček, Tomáš (oponent)
RESUMÉ BAKALÁŘSKÁ PRÁCE KAPLE SV. HUBERTA NA ZÁMKU KONOPIŠTĚ Jana Sedláčková Státní zámek Konopiště je jedním z nejvýznamnějších památkových objektů v České republice. Ne náhodou je cílem mnoha badatelů, studentů, grantových projektů. Konopiště bylo založeno před více jak sedmi sty lety. Nese v sobě prvky všech významných architektonických slohů, bylo svědkem mnoha významných událostí českých dějin. Zámek je dnes spravován Národním památkovým ústavem. Jedná se o objekt, ve kterém jsou shromážděny jedny z nejvzácnějších a nejobsáhlejších sbírek v Evropě. Poslední majitel Konopiště, František Ferdinand d'Este, získal tyto sbírky v dědictví po rodech Este. Svou sběratelskou aktivitou je doplnil a rozšířil a nechal umístit v zámku Konopiště, kde se z velké části nacházejí dodnes. Poté, co byl zámek vyvlastněn Československou republikou, sloužil různým účelům a institucím. Pro veřejnost byl znovuotevřen až po druhé světové válce. Bylo nutné upravit prostory zámku do expoziční podoby. Interiér se upravoval podle dobových fotografií, které pro Františka Ferdinanda d'Este pořídil Rudolf Bruner-Dvořák. Fotografie zachycují interiéry zámku z let 1900 - 1914, kdy na zámku František Ferdinand se svou rodinou bydlel. Podle nich byly jednotlivé prostory opět zařizovány a vybavovány stávajícími sbírkovými předměty....
|
|
Historie farnosti Nusle v letech 1903-1938
Kasková, Kateřina ; Kubín, Petr (vedoucí práce) ; Petráček, Tomáš (oponent)
Resumé bakalářské práce Kateřina Kasková HISTORIE FARNOSTI NUSLE V LETECH 1903 - 1938 Cílem práce je zmapování života ve farnosti Nusle od jejího založení v roce 1903 až do začátku II. světové války. Vzhledem k tomu, že o obci, od roku 1898 městu a od roku 1922 nové pražské čtvrti Nusle, není dostupné mnoho seriosní literatury, bylo v této práci čerpáno hlavně z pramenů. Stěžejními prameny byla Pamětní kniha farnosti Nusle uložená na faře, Kronika náboženské obce církve Československé v Nuslích, uložená ve farním archivu církve Československé Husitské v Nuslích a Kronika II. chlapecké školy obecné v Nuslích, uložená na základní škole v Táborské ulici v Nuslích. Dále byly použity materiály z archivu hl. m. Prahy - Knihy změn náboženství, Knihy biřmovaných, Knihy pořádků služeb Božích a také zde uložený nezpracovaný fragment archivu farnosti Nusle. V Národním archivu byla objevena část korespondence Ordinariátu s prvním Nuselským farářem Karlem Jandou a na Pražském arcibiskupství bylo možno čerpat z Katalogů kléru. Záznamy o životě ve farnosti Nusle mají svá bílá místa, protože se v průběhu doby ztratil jak archiv obce Nusle, tak i archiv hejtmanství Vinohradského, kam Nusle správně patřily. Pamětní kniha farnosti také končí v roce 1919, po roce 1920 katolickou farnost zabrala pro své účely církev...
|