|
Ergonomie a fyzioterapie jakožto funkční jednotka k prevenci rozvoje muskuloskeletálních onemocnění
COLLIN, Dominik
Muskuloskeletální onemocnění jsou onemocnění svalů, šlach, kloubů, kostí i nervů. Etiopatogeneze těchto onemocnění je multifaktoriální, roli jistě hraje i pracovní zátěž kombinovaná se specifickými pohybovými návyky a stereotypy daného jedince. Pod termín pracovní zátěž patří lokální a celková svalová zátěž, manipulace s břemeny a pracovní polohy v kombinaci s designem pracovní místa, pracovními pomůckami a například i fyzikální a chemické faktory, jež ovlivňují pracovní pohodu pracovníka. Muskuloskeletální onemocnění mohou zasáhnout jakoukoliv část těla. Muskuloskeletální poruchy spojené s prací mohou způsobit vážné a dlouhotrvající zdravotní problémy, které zneschopní člověka jak v osobním, tak i pracovním životě. Ergonomie se zabývá vztahem člověk - pracovní prostředí - pracovní pomůcky. Snaží se zaměstnanci co nejvíce ulehčit prováděnou činnost tak, aby se v pracovním prostředí cítil co nejkomfortněji a zbytečně nepřetěžoval pohybový aparát. Z pohledu fyzioterapeuta hraje roli především lokální svalová zátěž, celková svalová zátěž, manipulace s břemeny a správná postura. V teoretické části práce je popsaná definice a rozdělení ergonomie, anatomie skeletu a svalu, postura, ergonomické požadavky v pracovní expozici, rizikové faktory a konec teoretické části byl věnován nejčastějším muskuloskeletálním zdravotním komplikacím spojeným s pracovní expozicí. Pro vytvoření praktické části jsem zvolil kvalitativní metodu výzkumu. Výzkum byl prováděn v ordinaci a na oddělení elektromontáže malých rozvaděčů, které je součástí firmy ENGEL strojírenská spol. s.r.o. Z tohoto oddělení byly pro výzkum vybrány tři probandky. Po provedení kineziologického rozboru a ergonomického šetření na pracovišti byl vytvořen individuální terapeutický plán a doporučení na ergonomické úpravy v pracovní expozici.
|
|
Možnosti prevence profesního poškození pohybového aparátu u fyzioterapeutů
LEŠÁKOVÁ, Jana
Tématem této práce jsou možnosti prevence profesního poškození pohybového aparátu u fyzioterapeutů. Tato práce si klade za cíl zmapovat náročnost fyzioterapeutické profese a navrhnout preventivní opatření, která by zamezila profesnímu poškození pohybového aparátu fyzioterapeutů. Dalším cílem této práce je odhalení aktuálního stavu pohybového aparátu vybrané skupiny fyzioterapeutů a získání informace o jejich způsobu prevence i péče o svůj muskuloskeletální systém. Práce obsahuje teoretickou a praktickou část. V teoretické části je definována fyzioterapie, rozebrána dvě nejčastější poškození pohybového aparátu fyzioterapeutů a jsou zaznamenány možnosti prevence. Praktická část se skládá z kvantitativního předvýzkumu a kvalitativního výzkumu. Pro kvantitativní předvýzkum byly využity poznatky a otevřené odpovědi fyzioterapeutů z různých zdravotních zařízení (nemocnice, lázně, domov důchodců, rehabilitační centra), nacházejících se převážně v regionu Jižní Čechy. Kvantitativní předvýzkum byl proveden pomocí dotazníků obsahujících jedenáct otázek. Kvalitativní výzkum spočívá ve vyšetřeni dvou fyzioterapeutů. Z provedené anamnézy, kineziologického rozboru a sledování fyzioterapeuta při práci byl vyvozen závěr a navrženo preventivní opatření, které by mohlo zamezit rozvoji poškození pohybového systému. Ve většině případů se jednalo o sekundární prevenci. Některé informace se mi podařilo shromáždit na mé studijně-pracovní stáži ve Finsku ve městě Rovaniemi. Absolvovaná stáž ve Finsku nabídla i možnost srovnání preventivních přístupů v rámci ergonomie a dalších rizikových faktorů při práci fyzioterapeuta ve Skandinávii a v České republice. Z výsledků výzkumu bylo vyvozeno, že fyzioterapeuté znají možnosti profesního poranění organismu. Mají také znalosti v možnostech prevence, ale ne všichni jich dostatečně při své praxi využívají. Tato práce může motivovat všechny fyzioterapeuty k zamyšlení se nad následky dlouhodobého provozování své praxe a k zvýšení prevence proti poškození vlastního pohybového aparátu.
|