|
Přednemocniční neodkladná péče u novorozenců očima zdravotníků a rodičů
POLLAKOVÁ, Tereza
Bakalářská práce se zabývá tématem přednemocniční neodkladné péče u novorozenců. Rozdílně tuto problematiku vnímá laická veřejnost, konkrétně rodiče novorozenců a veřejnost zdravotnická. V dnešní době je značná iniciativa v této oblasti poskytovat veřejnosti osvětu všemi možnými cestami, aby co největší procento populace mělo o tomto tématu alespoň základní povědomí. V periodickém cyklu období pěti let se aktualizují doporučení pro resuscitační činnost podle evropských směrnic, jež naše republika přejímá a dále upravuje a zprostředkovává veřejnosti. Co se týče zdravotníků, jsou vypracovávány postupy, jak zdravotnickou veřejnost pravidelně seznamovat s nejnovějšími poznatky a udržovat jejich tak jejich profesi v této oblasti na co nejvyšší úrovni. Iniciativou ke zpracování tohoto tématu byl podnět nemocničních pediatrických oddělení, že kompliance těchto doporučení jak v rodičovské veřejnosti tak i u zdravotníků velmi kolísá a obecně se jeví spíše nízká. V teoretické části práce byly zpracovány nejnovější doporučení a materiály ohledně přednemocniční neodkladné péče současně se specifiky týkajícími se novorozeneckého období. Cílem práce bylo zjistit úroveň základních znalostí v oblasti neodkladné přednemocniční péče u novorozenců u jejich rodičů a zdravotníků nepediatrických oborů. Z hlediska oboru porodní asistenky jsem si vybrala jako cílovou skupinu právě porodní asistentky pracující na porodním sále, proto, abych zjistila, jaká je jejich informovanost v případě potřeby poskytnout přednemocniční neodkladnou péči mimo nemocnici. Současně porodní asistentka je nejtypičtějším pracovníkem na pomezí pediatrických a nepediatrických oborů. Také jsem předpokládala, že bude mít tato skupina zdravotníků zkušenost s předemocniční neodkladnou péčí o novorozence. Předpoklad nízké informovanosti rodičů zároveň evokuje potenciální možnost využití výstupu mé práce právě touto danou skupinou zdravotníků. Výzkumné šetření bylo prováděno kvalitativním výzkumem, kdy technikou sběru dat byl hloubkový rozhovor prováděný se dvěma skupinami respondentek matkami novorozenců a porodními asistentkami z porodních sálů dvou nemocnic. Při vytváření konceptu rozhovorů jsem se snažila nalézt odpovědi na tři výzkumné otázky: Mají matky dostatečné znalosti v laické přednemocniční péči o novorozence? Mají zdravotníci dostatečné znalosti v přednemocniční péči o novorozence? Jakou formu informovanosti o této problematice považují rodiče a zdravotníci ze svého pohledu za nejefektivnější? Z rozhovorů vyplynuly nejen odpovědi na tyto otázky, ale také nutnost brát v potaz emocionální stránku osobnosti, zejména v případě rodičů novorozenců, neboť ta hraje v krizových situacích vedle úrovně znalostí významnou roli co se týče schopnosti správně a včas reagovat. Toto zjištění odpovídá také faktu, že jsem cíleně vybírala matky, které již akutní stav u novorozence zažily. Z výzkumného šetření vyplynulo, že informovanost matek je velmi nízká, ačkoli všechny dotazované projevily po prožité situaci zájem se v této oblasti informovat. Co se týče informovanosti porodních asistentek, z rozhovorů vyplynulo, že jejich informovanost je dostatečná, ačkoli zkušenosti s přednemocniční neodkladnou péčí většina z nich neměla. Zajímavým zjištěním byla výpověď několika dotazovaných asistentek, které uvedly, že nejefektivnější cestou, jak informovat matky novorozenců by byla možnost, aby si situaci samy vyzkoušely, nejlépe na modelu. Současně dotazované matky potvrdily tento fakt, protože pro ně bylo největší motivací k získávání informací právě osobní setkání s danou situací. Vzhledem k výsledkům výzkumu jsem se rozhodla zpracovat krátký audiovizuální materiál, který by jednoduchým a názorným způsobem rodičům i zdravotníkům poskytl ty nejzákladnější informace týkající se předemocniční neodkladné péče, konkrétně kardiopulmonální resuscitace novorozence. Na tento materiál si nečiním žádná autorská práva a poskytuji ho k volnému šíření všem, kteří ho budou chtít použít.
|
|
Léčba kyslíkem u novorozenců z ošetřovatelského hlediska
KADLEČKOVÁ, Zuzana
Bakalářská práce se týká léčby novorozenců kyslíkem z ošetřovatelského hlediska. Práce má část teoretickou a výzkumnou. V teoretické části se zaměřuji jak na nejnovější doporučené postupy Evropské resuscitační rady v podání kyslíku, tak na dlouhodobější podávání kyslíku podle doporučených postupů České neonatologické společnosti na lůžkovém oddělení. Nejdříve je zvláštní pozornost věnována přestavbě fetoplacentárního oběhu novorozence s následnými změnami v jeho plicním a krevním oběhu po porodu, protože to je nedílnou součástí znalostí v léčbě kyslíkem. Další část je věnována zásadám prvního ošetření novorozence, především s ohledem na zhodnocení jeho poporodní adaptace a rozhodnutí o zahájení oxygenoterapie sestrou nebo porodní asistentkou. Dále jsou v práci zmíněna současně platná doporučení pro resuscitaci novorozence, opět s důrazem na otázku použití kyslíku. V následující kapitole je zde shrnuta nejčastější novorozenecká patologie, která vyžaduje oxygenoterapii. Kapitola následující zahrnuje způsoby podávání kyslíku novorozencům jak ve fázi časné adaptace, tak při jeho pobytu na novorozenecké jednotce intenzivní péče. Výzkumná část zahrnuje identifikaci znalostí ošetřovatelského personálu v léčbě kyslíkem u novorozenců a následně systém v edukaci ošetřovatelského personálu v otázkách oxygenoterapie. Pro výzkum byly stanoveny dva cíle. První cíl je zmapovat znalosti ošetřovatelského personálu v zásadách aplikace kyslíku u novorozence na novorozenecké jednotce intenzivní a resuscitační péče a na porodním sále. A cílem druhým bylo zjistit, jakou formou je školen ošetřovatelský personál v oblasti aplikace kyslíku u novorozence. Na podkladě těchto cílů byly stanoveny 3 výzkumné otázky. První otázka zní: Jaké jsou hlavní rozdíly mezi znalostmi ošetřovatelského personálu a doporučovanými postupy v aplikaci kyslíku u novorozence? Druhá otázka zní: Je při edukaci ošetřovatelského personálu v resuscitaci kladen důraz na její praktické provedení a na systematické opakování? A třetí otázka zní: Jak probíhá edukace personálu v zásadách oxygenoterapie mimo resuscitaci? Pro výzkumné šetření byl zvolen kvalitativní výzkum. Pro sběr dat byly využity individuální rozhovory s 5 dětskými sestrami, které pracují ve specializovaném neonatologickém pracovišti na úseku novorozenecké jednotky intenzivní péče a na úseku porodních sálů oddělení nemocnice České Budějovice a. s. Rozhovory byly následně přepsány do bakalářské práce a v závěru výsledků byla vytvořena přehledná tabulka, kde jsou výsledky prezentovány. Z výzkumného šetření lze uzavřít, že ošetřovatelský personál disponuje dostatečnými znalostmi v oblasti poskytování oxygenoterapie u novorozenců a zná ošetřovatelské a doporučené postupy v aplikaci kyslíku. Pokud jde o edukaci, která se týká resuscitace novorozenců je prováděna pravidelně, jedenkrát za rok na oddělení. Výsledky práce by se mohly využít k identifikování nedostatků při školení v oblasti aplikace kyslíku v resuscitaci s následným cílem nasměrování edukace personálu v této oblasti.
|
|
Etické aspekty rozhodování o resuscitaci pacientů v terminální fázi onemocnění v přednemocniční péči
UHER, Lukáš
Jednou ze tří kontraindikací k zahájení kardiopulmonální resuscitace je stav, kdy se pacient nachází v terminálním stádiu základního onemocnění. (Bydžovský, 2008) Terminální stav pacientova nevyléčitelného onemocnění stanovuje lékař, nikoliv zdravotnický záchranář nebo jiný zdravotnický pracovník. (Sláma, 2009) Zdravotnický záchranář (...) může (...) zahajovat a provádět kardiopulmonální resuscitaci. (Vyhláška 55/2011 Sb., §17, písm. b) Díky optimisticky přehnané prezentaci neodkladné resuscitace roste i mezi lidmi přesvědčení, že je to jediný správný postup při oběhové zástavě v jakémkoliv stavu. Tím roste i tlak na záchranáře a lékaře v přednemocniční neodkladné péči, který je kladen blízkými a rodinnými příslušníky obětí náhlé oběhové zástavy. Záchranář i lékař reagují tak, že ze strachu před právním napadením rodinou za neposkytnutí adekvátní péče resuscitaci skutečně zahájí i u pacientů v terminálním stadiu onemocnění, ovšem s menším důrazem na frekvenci i hloubku stlačení hrudní kosti, navzdory svým znalostem a svému přesvědčení. Tomuto jevu říkáme ?hollywood resuscitation?. (Sláma, 2009) Cílem této práce je nastínit etickou problematiku resuscitace pacientů v terminální fázi onemocnění vnímanou pracovníky zdravotnické záchranné služby. Výzkumná otázka, kterou se zabývám, zní: ?Jakým způsobem přistupují pracovníci posádek rychlé lékařské a rychlé zdravotnické pomoci k resuscitaci terminálně nemocných pacientů s ohledem na očekávání rodinných příslušníků?? V úvodu práce seznamuji čtenáře s charakteristikou povolání zdravotnického záchranáře, důležitostí neodkladné resuscitace a svým vztahem k tématu. V teoretické části práce vymezuji pojmy jako zdravotnická záchranná služba, neodkladná resuscitace a její indikace a kontraindikace, zdravotnické právo a terminální stav. K získání výsledků jsem použil metodu kvalitativního výzkumného šetření, které jsem prováděl na Zdravotnické záchranné službě Jihomoravského kraje. Ptal jsem se na deset základních otázek. Výzkumný soubor tvoří dva lékaři, čtyři lékařky a sedm záchranářů. Z rozhovorů vyplývá, že pojem hollywood resuscitation není známý, ale resuscitaci na rozhraní etiky a práva zažili všichni. Čtyři záchranáři hodnotí toto jednání jako neetické, není jim to příjemné. Cítí se do toho být nuceni legislativou. Zbylí tři záchranáři etiku na místě události buď neřeší, nebo převádějí odpovědnost na lékaře jeho přivoláním. Všichni lékaři si pod tímto pojmem představují přesně to, co ve skutečnosti znamená. Většině z nich se zpravidla nestává, že by zahajovali KPR proti svému etickému přesvědčení. Někteří proto, že si s rodinou citlivě promluví, jiní proto, že nejprve řeší pacientovy aktuální obtíže a až posléze pátrají po obecných informacích o něm. Ke zlepšení této situace by přispělo kvalitní poučení rodiny v rámci zařízení, kde je pacient sledován pro svoji základní diagnózu. Dalším řešením by mohly být specifické dokumenty nebo kartičky, na kterých by bylo jasně dáno, že konkrétní člověk již nebude resuscitován. Podle takových specifických dokumentů by pak měly být dány standardy pro postup zdravotnické záchranné služby, aby záchranáři cítili větší právní jistotu. Posledním návrhem řešení je navýšení kompetencí zdravotnickým záchranářům.
|
|
Činnost zdravotnického záchranáře při kardiopulmocerebrální resuscitaci v posádce rychlé zdravotnické pomoci, rychlé lékařské pomoci a randes - vouz
HOKROVÁ, Iveta
Bakalářská práce zjišťuje činnost zdravotnického záchranáře při kardiopolmocerebrální resuscitaci v posádce rychlé zdravotnické pomoci, rychlé lékařské pomoci a randes vouz systému. V teoretické části se zabývám vzděláním a kompetencemi zdravotnického záchranáře. Následují anatomicko-fyziologické poznatky srdce, dýchacího systému a centrální nervové soustavy. Současně vysvětluji složení jednotlivých posádek zdravotnické záchranné služby a zmiňuji se o výjezdových základnách v Jihočeském kraji. Dále popisuji postup při základní a rozšířené kardiopolmocerebrální resuscitaci a práci s automatizovaným externím defibrilátorem. Poté následuje praktická část s cílem zjistit kompetence zdravotnického záchranáře v jednotlivých typech výjezdových posádek a postup při kardiopolmocerebrální resuscitaci. Dotazníkového šetření se zúčastnilo sto zdravotnických záchranářů z Jihočeského kraje, kteří odpovídali na třináct otázek týkajících se kardiopolmocerebrální resuscitace. Výsledky získané z dotazníků byly odpovědí na mou jednu hypotézu. V přílohách dokládám geografické rozložení výjezdových stanovišť v Jihočeském kraji a tabulku Výjezdových stanovišť Zdravotnické záchranné služby Jihočeského kraje ? obsazení posádkami.
|
|
Úroveň znalosti první pomoci u laické veřejnosti
RYBÁČEK, Jan
Pro svou bakalářskou práci jsem si zvolil téma Úroveň znalosti první pomoci u laické veřejnosti. První pomocí se rozumí soubor jednoduchých postupů, které pokud jsou poskytnuty správně a včas, významným způsobem zvyšují šanci na přežití postiženého. Práce se zabývá problematikou znalostí první pomoci u laické veřejnosti. Její teoretická část se zabývá základními aspekty problematiky první pomoci, včetně postupů u vybraných stavů ohrožujících život. V praktické části jsou přehledně zpracovány získané výsledky, které jsou následně porovnávány s jinými autory v diskuzi. Data pro výzkumnou část této práce byla sbírána v Jihočeském kraji ve městech České Budějovice, Český Krumlov, Prachatice, Třeboň, a Vimperk. Výzkumný soubor byl tvořen náhodně vybranými respondenty laické veřejnosti v Jihočeském kraji. Pro získání dat byl použit kvantitativní výzkum, realizovaný metodou dotazování prostřednictvím techniky dotazníku. Na základě jeho vyhodnocení byly potvrzeny nebo vyvráceny předem stanovené hypotézy. Cílem práce bylo zjistit, jaké má laická veřejnost teoretické znalosti o poskytování první pomoci a dále, zda úroveň znalosti roste se zvyšujícím se vzděláním. Posledním cílem pak bylo vyhodnotit, proč se někteří lidé bojí nebo nechtějí první pomoc poskytnout. Z výzkumu vyplývá, že úroveň znalostí první pomoci u laické veřejnosti není dostatečná. Patrné ovšem je, že úroveň znalosti první pomoci roste se zvyšujícím se vzděláním. Dále bylo zjištěno, že hlavním důvodem pro neposkytnutí první pomoci je neznalost postupů první pomoci. Výsledky této bakalářské práce je možné využít pro poskytovatele vzdělávání v oblasti první pomoci. Dále může být práce použita při realizaci dalších výzkumů a v rámci informování veřejnosti.
|
|
Úroveň znalostí porodních asistentek a dětských sester o léčbě kyslíkem u novorozenců a malých kojenců
JIRÁKOVÁ, Nikol
Abstrakt Teoretická část práce je zaměřena na kyslíkovou terapii donošených a nedonošených novorozenců především v rámci resuscitace. V této práci jsou shrnuty všeobecné poznatky o poporodní adaptaci jednotlivých skupin novorozenců a bezprostřední péči o ně na porodním sále. Teoretická část se zabývá také ošetřovatelskou péčí o novorozence i malé kojence vyžadující ventilační podporu na lůžkovém neonatologickém oddělení. Praktická část zkoumá jak vědomosti, tak i praktické dovednosti dané problematiky u dětských sester a porodních asistentek. Ke zpracování bylo užito kvantitativního šetření a pozorování. Kvantitativní forma výzkumu proběhla formou anonymních dotazníků, určených porodním asistentkám a dětským sestrám pracující na gynekologicko-porodnickém a neonatologickém oddělení v Nemocnici České Budějovice, a. s. a v Nemocnici Rudolfa a Stefanie Benešov, a.s. Pozorování probíhalo během mé praxe na neonatologických oddělení českobudějovické nemocnice. Stanoven byl jediný cíl a s ním související dvě hypotézy. Cílem práce bylo zjistit úroveň znalostí porodních asistentek a dětských sester o zásadách léčby novorozenců a malých kojenců kyslíkem. Cíl byl splněn. Hypotéza 1: ,,Myslím si, že úroveň znalostí porodních asistentek a dětských sester o léčbě kyslíkem u novorozenců a malých kojenců je dostatečná´´ se potvrdila. Hypotéza 2: ,,Ošetřovatelský tým na porodním sále ovládá současná doporučení o aplikaci kyslíku v rámci resuscitace novorozence na porodním sále´´ se potvrdila. Tato bakalářská práce může sloužit dalším ročníkům porodních asistentek jako studijní materiál a zdroj informací dalším ročníkům porodních asistentek. Dále by se tato práce dala využít jako edukační materiál pro porodní asistentky a dětské sestry pracujících na porodních sálech a neonatologických lůžkových oddělení.
|
|
Stenokardie jako symptom akutního infarktu myokardu v přednemocniční neodkladné péči
ŠVORC, Jaroslav
V této bakalářské práci, která se vztahuje k tématu stenokardie jako symptom akutního infarktu myokardu, jsem si určil cíl zmapovat časovou prodlevu od prvotních symptomů akutního infarktu myokardu do poskytnutí přednemocniční neodkladné péče. V úvodní části práce rekapituluju základní pojmy anatomie a fyziologie sledovaného systému. Dále se v teoretické části věnuji rozdělení ischemické choroby srdeční a nejčastějším rizikovým faktorům, které se u pacientů vyskytují. Podstatnou část teoretické části věnuji akutnímu infarktu myokardu, jeho vzniku, příznakům, diagnostice a léčbě tohoto onemocnění. V poslední části teorie se věnuji edukaci pacienta z pohledu zdravotnického záchranáře. Práce dále obsahuje výzkumnou část, se souborem pacientů s diagnostikovaným akutním infarktem myokardu. Data jsem získal retrospektivní formou analýzy výjezdových karet pacientů Zdravotnické záchranné služby Ústeckého kraje, kterým byl diagnostikován akutní infarkt myokardu. Data jsem zpracoval do tabulky, ze které vyplývají další grafy a tabulky ve výzkumné části. Sleduji v ni časovou prodlevu od prvotních příznaků stenokardie do zavolání a poskytnutí přednemocniční neodkladné péče. Sleduji také základní příznaky stenokardie (bolest, propagace bolesti). Z výzkumné části vyplynulo, že většina pacientů si zdravotnickou záchrannou službu přivolá do 3 hodin od vzniku prvotních symptomů stenokardie. Nejčastěji si pacienti v tomto 3 hodinovém intervalu přivolají pomoc do 1 hodiny od vzniku prvotních potíží.
|
|
Potřeba standardu resuscitace v lůžkových zdravotnických zařízeních
DLOUHÁ, Hana
Bakalářská práce obsahuje krátký přehled vývoje resuscitace ve světě a současná doporučení pro resuscitaci dle Evropské rady pro resuscitaci. Součástí je také popis základní diagnostiky náhlé zástavy oběhu, zajištění vitálních funkcí, včetně použití alternativních pomůcek a problematiky neodkladné resuscitace v nemocnici. Poskytnutí účinné resuscitace se odráží v kvalitě poskytnuté péče, na kterou jsou v dnešní době kladeny vysoké nároky, zvláště při akreditaci zdravotnických zařízení a tvorbě standardů pro ošetřovatelskou péči. Cílem této práce je zjistit a porovnat rozsah znalostí sester lůžkových oddělení v oblasti neodkladné kardiopulmonální resuscitace ve dvou nemocnicích, z nichž jedna používá standard resuscitace. Dalším cílem je vytvořit standard resuscitace pro sestry lůžkových oddělení, předložit jej ke zhodnocení zúčastněným sestrám a zjistit, do jaké míry je vytvořený standard resuscitace přínosem pro práci sester, které jej dosud nepoužívaly. První výzkumná otázka zněla: Jak sestry vnímají nově vytvořený standard? Druhá výzkumná otázka zněla: Ocení sestry přínos vytvořeného standardu? Stanovená hypotéza, předpokládá větší znalosti u sester, které standard resuscitace používají, než u sester, které ho nepoužívají. V první fázi byla použita kvantitativní technika šetření prostřednictvím dotazníku, vědomosti a znalosti všeobecných sester byly zmapovány ve dvou zdravotnických zařízeních, z nichž jedno používá standard resuscitace platný pro celé zařízení. Dotazník obsahoval 34 položek, 21 otázek se týkalo znalostí dotázaných sester a 13 otázek mapovalo demografické údaje, organizaci práce na pracovištích a zkušenosti respondentů v oblasti resuscitace. Na základě výsledků kvantitativního šetření byla hypotéza potvrzena.Výsledky také odkrývají nedostatky ve školení zdravotnických pracovníků obou nemocnic a vědomostech zúčastěných sester. Ve druhé fázi šetření byla sestrám, které nemají vypracovaný standard resuscitace, předložena verze standardu resuscitace ke zhodnocení. Hodnocení standardu bylo provedeno kvalitativním šetřením pomocí polostandardizovaného rozhovoru s vedoucími sestrami ošetřovatelských stanic. Tyto sestry zhodnotily předložený standard resuscitace kladně, jeho přítomnost přivítají a přínos vidí ve zkvalitnění ošetřovatelské péče.
|
|
Problematika tonutí dětí z pohledu přednemocniční neodkladné péče
SEDLÁČEK, David
Tonutí představuje zejména u dětí relativně častou příčinu smrti. Statistiky hovoří jasně. Utonutí dětí je druhou nejčastější příčinou úmrtí dětí v průmyslových zemích. Dobrá znalost problematiky tonutí dětí se proto v současné době jeví jako nejlepší možnost, jak lze tuto nepříznivou statistiku alespoň částečně minimalizovat. Musíme vždy ale pamatovat, že problematika tonutí má vzhledem k dětskému věku svá specifika. A právě ta se stala náplní této práce. Hlavním cílem práce bylo zmapovat znalosti prevence a poskytování první pomoci u dětí v souvislosti s tonutím nebo utonutím u dospělé a dětské laické veřejnosti a také u pracovníků zdravotnické záchranné služby. Byla zvolena kvantitativní metoda výzkumu formou anonymních dotazníků. Výzkumný soubor reprezentující laickou veřejnost byl tvořen zaměstnanci a studenty několika základních a středních škol v Českých Budějovicích. U pracovníků zdravotnické záchranné služby probíhal výzkum na oblastních střediscích Zdravotnické záchranné služby Jihočeského kraje. Dotazník určený pro laickou veřejnost byl tvořen souborem 25 otázek, dotazník pro zaměstnance zdravotnické záchranné služby souborem 20 otázek. Výzkum potvrdil, že laická veřejnost zná obecné základy první pomoci, ale nemá dostatek znalostí o prevenci a poskytování první pomoci při tonutí nebo utonutí dětí. Prokázala se především neznalost zásad resuscitace dětí. Dále z výzkumu vyplývá, že u dětské laické veřejnosti se v závislosti na věku liší znalosti o prevenci a poskytování první pomoci při tonutí nebo utonutí dětí pouze minimálně. U zaměstnanců zdravotnické záchranné služby provedený výzkum prokázal, že jsou znalí prevence a poskytovaní první pomoci při tonutí nebo utonutí dětí dostatečně. Pro praxi ze získaných výsledků vyplývá potřeba zvýšit vzdělávání v problematice týkající se tonutí dětí u laické veřejnosti všech věkových skupin. V omezeném rozsahu by bylo školení z dané problematiky se zaměřením na přednemocniční neodkladnou péči vhodné i pro pracovníky zdravotnické záchranné služby. Nutnost znalosti prevence a první pomoci při tonutí nebo utonutí potvrzuje i ten fakt, že se i mezi laickou veřejností, u které byl výzkum realizován, našlo hned několik osob, které se s danou problematikou již osobně setkali.
|
|
Profesionální řidiči a první pomoc
KŘÍŽOVÁ, Radmila
Bakalářská práce na téma {\clqq} Profesionální řidiči a první pomoc `` je věnována problematice znalostí profesionálních řidičů o poskytování první pomoci a vzdělávání profesionálních řidičů v této oblasti. Podle statistik dochází každé 3 minuty k dopravní nehodě a každých 8 hodin při nehodě umírá člověk. V případě této akutní situace jsou pro záchranu života rozhodující první okamžiky. Během svého profesního života je řidič pravidelně vzděláván v oblasti dopravních předpisů a nařízení, ale zdravotní příprava v těchto školeních zpravidla není zahrnuta nebo je zahrnuta pouze okrajově. Jednalo se kvantitativní výzkum, byly stanoveny cíle a hypotézy. Metodou sběru dat byl anonymní dotazník, který obsahoval 29 otázek. Dotazníky byly rozdány profesionálním řidičům několika dopravních společností v okresech Jihlava a Znojmo. Výzkumný soubor obsahoval 112 respondentů a ve výzkumu převažují řidiči nákladních vozidel. Z výsledků výzkumu vyplývá, že řidiči znají tísňová čísla. Výzkumem bylo také zjištěno, že profesionální řidiči sice mají znalosti o poskytování první pomoci, ale nejsou dostatečně seznámeni s novinkami, které jsou zejména v oblasti postupů neodkladné resuscitace. Většina řidičů se domnívá, že by pravidelné školení v oblasti poskytování první pomoci mělo být součástí pravidelného profesního školení a také, že vzdělávání řidičů není dostatečné. Pro praxi z tohoto výzkumu vyplývá nutnost, zvýšit vzdělávání v problematice poskytování PP nejen u profesionálních řidičů, ale i u ostatní veřejnosti.
|