|
Fyziologie smrti ve vztahu k transplantačnímu programu
Schmidt, Matouš ; Pachl, Jan (vedoucí práce) ; Hejna, Petr (oponent) ; Pokorná, Eva (oponent)
Disertační práce: Fyziologie smrti ve vztahu k transplantačnímu programu Autor: MUDr. Matouš Schmidt Souhrn Úvod: Fyziologické procesy spojené s umíráním jsou všeobecně známy, přesto existuje jen málo vědeckých dat popisující tyto děje více do hloubky v těsném perimortálním období. Takováto data mohou být mimo jiné důležitá pro posmrtné dárcovství orgánů a stanovení bezpečného intervalu mezi prokázanou zástavou cirkulace a zahájením odběru u dárců po nevratné zástavě oběhu (DCD). Základem definice smrti je její nevratnost. V případě smrti stanovené průkazem zástavy krevního oběhu je tím myšleno vyloučení možnosti spontánního obnovení cirkulace, takzvané autoresuscitace. Tento jev byl opakovaně referován na jednotlivých případech, dosud však nebyl podroben rozsáhlejšímu vědeckému výzkumu. Popsat některé fyziologické procesy v průběhu umírání je i vědecký cíl této práce. Ta je zaměřena na dvě hlavní oblasti - cirkulační smrt včetně fenoménu autoresuscitace a metabolické změny iontů a acidobazické rovnováhy v tomto období. Metodika: Výzkum probíhal v rámci mezinárodní akademické prospektivní multicentrické studie (Kanada, Česká republika, Nizozemí). Sledovanými subjekty byli pacienti na resuscitačním oddělení, u kterých došlo na základě jejich nepříznivého zdravotního stavu k rozhodnutí o odejmutí život...
|
|
Benefity CT vyšetření v soudním lékařství
Pohlová Kučerová, Štěpánka ; Hejna, Petr (vedoucí práce) ; Sokol, Miloš (oponent) ; Straka, Ĺubomír (oponent)
Benefity CT vyšetření v soudním lékařství Radiologické zobrazovací metody představují v soudním lékařství vedle histologického, toxikologického, biochemického, mikrobiologického a serologického vyšetření jednu z komplementárních vyšetřovacích metod ke klasické pitvě. Výchozí, základní a běžně dostupnou radiodiagnostickou zobrazovací metodou v soudnělékařské praxi je RTG snímkování. S rozvojem moderních radiologických zobrazovacích metod (zejména výpočetní tomografie a nukleární magnetické rezonance) došlo k postupné aplikaci těchto moderních metod i do soudního lékařství. Post mortem CT (pmCT) vyšetření představuje dnes v nejvyspělejších státech světa (Švýcarsku, Dánsku, Austrálii, Japonsku, Německu, Itálii, Francii a dalších) již běžnou součást forenzní diagnostické praxe a od r. 2015 je toto vyšetření dostupné i na dvou soudnělékařských pracovištích v ČR. Cílem disertační práce bylo zhodnotit benefity pmCT vyšetření v běžné soudnělékařské praxi ve třech ucelených souborech osob, které zemřely v důsledku utonutí, bodnořezného poranění nebo střelného poranění, u nichž bylo před klasickou pitvou provedeno pmCT vyšetření, a stanovení základní metodiky pmCT vyšetřování u těchto tří konkrétních diagnostických kategorií. Na podkladě výsledků disertační studie bylo zjištěno, že pmCT vyšetření u utonutí, resp. u...
|
|
Synoviální hemoragie kolenních kloubů jako vitální známka prochlazení
Zátopková, Lenka ; Hejna, Petr (vedoucí práce) ; Sokol, Miloš (oponent) ; Krajčovič, Jozef (oponent)
Synoviální hemoragie kolenních kloubů jako vitální známka prochlazení Chlad představuje pro zdraví člověka podceňované riziko, protože schopnosti lidského organismu odolávat bez adekvátního oděvu nízkým teplotám zevního prostředí jsou značně limitované. Hypotermii odborná literatura definuje jako nefyziologický stav, při kterém teplota tělesného jádra klesá pod 35 řC, těžká hypotermie nastává při teplotě tělesného jádra 27 řC. Smrt prochlazením nastupuje při poklesu teploty tělesného jádra pod 25 řC. K nejrizikovějším skupinám z pohledu prochlazení patří zejména malé děti, senioři, bezdomovci, intoxikované či zraněné osoby, resp. jedinci z různých důvodů vystavení extrémnímu chladu. Postmortem diagnostika prochlazení zůstává i v éře molekulárních, genetických a virtuálních metod problematická, a to z důvodu absence specifického a konzistentního diagnostického znaku. Optimální diagnostický přístup proto musí být komplexní a zahrnovat nejen pečlivou zevní prohlídku a pitvu těla zemřelé osoby, ale i rozbor veškerých dostupných informací z místa nálezu, zhodnocení anamnézy, posouzení lokální meteorologické situace, měření tělesné teploty, provedení histologického a chemicko-toxikologického vyšetření a doplňkově i aplikaci moderních zobrazovacích metod či molekulárněbiologickou analýzu. Základní cíl předkládané...
|
|
Soudnělékařský aspekt poranění vznikajících při kardiopulmonální resuscitaci
Ihnát Rudinská, Lucia ; Hejna, Petr (vedoucí práce) ; Klír, Přemysl (oponent) ; Straka, Ĺubomír (oponent)
Souhrn IHNÁT RUDINSKÁ, Lucia: Soudnělékařský aspekt poranění vznikajících při kardiopulmonální resuscitaci. Univerzita Karlova, Lékařská fakulta v Hradci Králové; Hradec Králové: 2017, 97 s. Poranění vznikající v souvislosti s kardiopulmonální resuscitací (KPR) představují velmi aktuální problematiku na rozhraní medicínských oborů. Frekvence výskytu těchto poranění je velmi vysoká, spektrum poranění široké od klinicky bezvýznamných až po poranění neslučitelná se životem. Cílem práce bylo hodnocení prevalence a závažnosti poranění vznikajících v souvislosti s KPR, jakož i analýza faktorů, které se mohou podílet na vzniku závažných resuscitačních poranění. Do prospektivní pitevní studie bylo v rozmezí tří let (1. 9. 2012 - 30. 8. 2015) zařazeno 80 osob, u kterých byla ve Fakultní nemocnici Ostrava provedena zdravotní pitva a které byly před smrtí neúspěšně resuscitovány. Poranění asociovaná s KPR byly zaznamenány u 93,7 % resuscitovaných osob, u převážné většiny těchto osob byla poranění vícenásobná. Diagnostikována byla poranění kožního krytu, hlavy, krku, ojedinělá nitrobrišní poranění a především častá poranění hrudníku a nitrohrudních orgánů. Závažná poranění asociovaná s KPR byla zaznamenána u 41,2 % osob (kontuze nebo lacerace plic, hemotorax, kontuze srdce, hemoperikard, lacerace jater, ruptura...
|
|
Morfologické nálezy u oběšení
Hejna, Petr ; Hottmar, Petr (vedoucí práce) ; Hirt, Miroslav (oponent) ; Klír, Přemysl (oponent)
Souhrn Oběšení je formou strangulační asfyxie, kde síla vedoucí ke stlačení krčních orgánů je odvozena od silového gravitačního působení daného hmotností těla. Škrtidlová rýha na krku je z větší míry posmrtný fenomén. Proto k průkazu vitality oběšení je nutné identifikovat relevantní poranění krčních struktur. Úkolem této prospektivní pitevní studie bylo stanovit relativní četnost poranění krčních orgánů u oběšení ve vztahu k poloze závěsu škrtidla na krku a některým dalším charakteristikám (prověšení těla, pohlaví, věk a hmotnost jedince). Autoři se na podkladně výsledků studie snažili určit mechanismus vzniku poranění jednotlivých krčních struktur a zároveň identifikovat specifické či nejvíce charakteristické poranění krku ve vztahu k poloze závěsu škrtidla na krku. Úkolem studie bylo také určit relativní četnost Simonových krevních výronů v oblasti bederní části páteře u oběšení. Celkem autoři prospektivně vyšetřili 178 případů oběšení. Zlomenina jazylky anebo chrupavky štítné byla prokázána ve 128 případech oběšení (72%). Zlomenina jazylky byla prokázána u 56 případů oběšení (31,5%). Zlomenina chrupavky štítné byla nalezena u 101 případů oběšení (56,8%). Přítomnost zlomenin byla nezávislá na pohlaví, věku, hmotnosti jedinců a úplnosti prověšení jejich těla. Mezi přítomností zlomenin a polohou závěsu...
|