| |
| |
| |
| |
| |
|
Morfologicko-genetická studie populací mořského plže \kur{Hexaplex trunculus} ze Středozemního moře
MACÍK, Jiří
Genetická a tvarová variabilita jedinců mořského plže Hexaplex trunculus (Linné, 1758) byla porovnána mezi populacemi tří lokalit chorvatského pobřeží, čtyř lokalit řeckého ostrova Lefkáda a dvou lokalit jižního pobřeží Francie o celkovém počtu 464 exemplářů. Z genetického hlediska nebyla nalezena kritéria pro oddělení jednotlivých populací. V mitochondriálním genu pro cytochrom c oxidázu, podjednotku jedna, (COI) nebyla nalezena variabilita v úseku dlouhém 683 bp. Rozdílnost populací nebyla geneticky průkazná ani ve spojení mých dat s daty z již proběhnuvší portugalské studie (sekvence z GenBank). Populační odchylky byly nalezené metodou geometrické morfometrie. Podle výsledků byly stanoveny morfotypy pro určité biotopy. Během této studie byla prokázána vysoká míra znečištění Středozemního moře tributylcínem (TBT) způsobující u tohoto druhu plže pohlavní malformace zvané fenomén imposex.
|
|
Genetická variabilita koprofágních brouků na pastvinách.
VRBOVÁ, Kristýna
Cílem této práce byl výzkum genetické variability 8 populací koprofágních brouků za použití alozymových markerů. Následující populačně-genetické analýzy byly použity pro určení genetické struktury těchto populací: odhady heterozygotnosti, Wrightovy F-statistiky, odhady genového toku, Mantelův test, PCA, Neiho genetická vzdálenost, testování Hardy-Weinbergovy rovnováhy a vazebné nerovnováhy. Výsledky odhalily nízký tok genů, nedostatek heterozygotů a nerovnováhu uvnitř populací a mezi populacemi. Shlukovcí analýza ukázala, že populace z Tiché a Rychnova nad Malší-hřbitov jsou geneticky nejodlišnější od ostatních populací.
|
|
Genetická variabilita přírodních populací \kur{Diuraphis noxia} (Aphididae)
SÁBOVÁ, Michala
Podstatou práce byl výzkum genetické variability 12 přírodních populací Diuraphis noxia (Aphididae) metodou RAPD. Prvním cílem bylo zavedení metody RAPD a její optimalizace pro D. noxia. Poté následovala samotná pilotní studie, ve které bylo analyzováno 12 populací. Metodou RAPD byla potvrzena očekávaná variabilita mezi jednotlivými populacemi i uvnitř populací. Výsledky odpovídaly známému postupu šíření toho druhu po světě. Tyto poznatky lze dále využit ke komplexní studii D. noxia.
|
|
Morfologická a genetická variabilita v populacích Gymnadenia conopsea agg.
KOLOUŠKOVÁ, Pavla
Komplex Gymnadenia conopsea s.l. reprezentuje taxonomicky velmi problematickou skupinu vykazující širokou morfologickou, fenologickou, genetickou a cytogenetickou variabilitu. Agregát G. conopsea zahrnuje řadu taxonů, z nichž dva G. conopsea (L.) R. Br. s.s. a G. densiflora (Wahlenb.) A. Dietr., jsou uznávané na úrovni druhu. Jednotlivé taxony nelze vždy bezpečně odlišit pouze na základě morfologických znaků. V poslední době se vede mnoho debat o taxonomické hodnotě taxonů v rámci komplexu G. conopsea. Komplex je za stoupen mnoha cytotypy, přičemž majoritní tetraploidní cytotypy reprezentují výše zmíněné taxony G. conopsea a G. densiflora, které je možné cytometricky spolehlivě odlišit. Taxonomické zařazení minoritních cytotypů je nejasné. Z těchto důvodů je pro hodnocení populací vhodné uplatnění různých přístupů z oblasti morfologie, cytogenetiky a molekulární genetiky pro získání detailnějších informací. V této práci byly pro hodnocení použity morfologické charakteristiky, molekulární markery AFLP a analýza mikrosatelitů společně s měřením ploidní úrovně pomocí FCM. Na základě vyhodnocení vícerozměrné shlukové analýzy a dendrogramu sestrojeného metodou UPGMA kombinující tato data, byla potvrzena druhová odlišnost taxonu G. densiflora od G. conopsea. Ze srovnávaných analýz mikrosatelitních lokusů a překrývajících se morfometrických charakteristik tetraploidního a oktoploidního cytotypu G. conopsea lze usuzovat, že je oktoploidní cytotyp oddělenou chromozomální aberací tetraploidních rostlin.
|
| |