|
Zhodnocení chovu geparda (Acinonyx jubatus) v ČR
VÁŇOVÁ, Jana
Cílem práce bylo zhodnotit chov geparda v ZOO ČR podle ročenek zoologických zahrad. Počátek chovu geparda v ČR se datuje do roku 1933, kdy měla prvního geparda štíhlého (Acinonyx jubatus) ZOO Praha. ZOO Plzeň od roku 2010 chová poddruh gepard súdánský (Acinonyx jubatus soemmeringii), ostatní ZOO ČR poddruhy neuvádějí. V ZOO ČR bylo k 31. 12. 2012 chováno 17 gepardů, což je zhruba dlouhodobý průměr od počátku chovu. Nejvíce gepardů bylo chováno v letech 1972-1975 (25 jedinců) a v letech 2004-2007, kdy vrcholem byl rok 2005 s počtem 34 jedinců. Nejméně gepardů bylo chováno v letech 1995-1997 a to 9 jedinců. Současně jsou gepardi chováni v 5 ZOO: Dvůr Králové, Olomouc, Ústí nad Labem, Praha a Plzeň. Počet gepardů v soukromých chovech ČR k tomuto datu tvořilo téměř polovinu jejich počtu v zoologických zahradách ČR. V počtu chovaných gepardů k 31.12.2012 tvoří ZOO ČR 1% z celkového počtu chovaných gepardů v chovatelských zařízeních na celém světě. Odchovy se v ČR podařily zatím ve 3 zoologických zahradách Dvůr Králové, Praha a Olomouc. V evropském měřítku je ZOO Dvůr Králové 7. nejúspěšnější ZOO v odchovech mláďat, od prvního odchovu v roce 1988 až do roku 2012 se zde narodilo 63 mláďat. Na druhém místě je ZOO Praha. Ta začala odchovávat mláďata již v roce 1972 a byla tak jedna ze 3 prvních zoologických zahrad, kde se dařil odchov gepardů. V letech 1972-2012 se zde narodilo 53 mláďat. ZOO Praha je v evropském měřítku 9. neúspěšnější ZOO v odchovu mláďat. ZOO Olomouc odchovala první gepardy v roce 2004 a do roku 2012 se jich zde narodilo 18.
|
|
Reprodukční strategie medvěda ledního (Ursus maritimus) se zaměřením na mateřské a epigamní chování jedinců v zajetí.
ŠEBKOVÁ, Lenka
Medvěd lední (Ursus maritimus) je největší terestrická šelma, obývající arktické části země, kde loví především tuleně. Období rozmnožování nastává na jaře. Samice rodí v zimě, od listopadu do konce prosince nebo i později. Ve vrhu jsou nejčastěji dvě mláďata. Medvíďata obvykle zůstávají s matkou do jejich 2,5 roku. Práce spočívala v analýze záznamu pořízeného v umělém brlohu v brněnské zoologické zahradě. Videozáznam zachycoval vzájemné chování matky a mláďat. U matky se zkoumaly tyto prvky: chování matky před porodem, pohyb matky od mláďat, kontakt matky s mláďaty a délka trvání reakce matky na zvuky mláďat. U novorozených medvíďat se z důvodu jejich velmi malé velikosti mohly hodnotit jen hlasové projevy, tj. vydávání kontaktních zvuků a výrazných zvukových projevů (volání). Sledováním videozáznamu bylo zjištěno, že kontakt matky s mláďaty byl v prvních dvou dnech nepřetržitý, pokud se ale matka od mláďat vzdálila, nechávala je na místě. Mláďata byla v nepřítomnosti matky velmi neklidná a spánek se s věkem mláďat mírně prodloužil.
|