|
Vliv ontogeneze na rychlosti fotosyntézy a transpirace u vybraných genotypů máku setého (Papaver somniferum L.)
Vorobkalo, Nikita ; Hniličková, Helena (vedoucí práce) ; Cihlář, Pavel (oponent)
Předmětem zkoumáni bakalářské práci bylo sledování vlivu ontogeneze na rychlosti fotosyntézy a transpirace u vybraných genotypů máku setého (Papaver somniferum L.).
Fotosyntéza je velmi důležitý proces s hlediska produkce biomasy a produkce výnosu. Je to jeden s nejdůležitějších procesu na Země, který umožnuje existence všech heterotrofních organizmů.
Transpirace je proces dějící v rostlině, který vede vodu s minerálními látkami od kořenu přes všichni organy rostliny a přes průduchy vydává vodu ven.
První kapitola je věnována obecné charakteristice máku setého, jeho původu, nároků na prostředí a obecné charakteristice fotosyntézy a transpirace. V druhé kapitole jsou výsledky měření a jejich vyjádření.
V rámci bakalářské práci byly sledovány tři odrůdy s různým obsahem alkaloidů: Buddha, HU; Tatranský, SK; Akvarel (CM 112), CZ. Maloparcelkové pokusy byly založeny na výzkumné stanice Červený Újezd v roce 2015. Měření rychlosti fotosyntézy a transpirace bylo prováděno gazometrickou metodou pomocí přístroje LCpro+.
Bylo stanoveno, že během ontogeneze došlo k postupnému nárůstu rychlosti fotosyntézy. Rychlost transpirace nebyla závislá na průběhu vývoje rostliny, ale je závislá na vodním režimu a průběhu počasí.
|
|
K obecným otázkám ontogeneze řeči
ADAMOVÁ, Kateřina
Bakalářská práce se zaměřuje na obecné otázky ontogeneze řeči, podává přehled o ontogenezi jako dílčí vědní disciplíně a popisuje vývoj řeči u jednotlivce. Práce je rozdělena na dvě části teoretickou a výzkumnou. Teoretická část přináší obecné pojednání o ontogenezi řeči a vědách souvisejících. Dále je její součástí přehled vývojových stadií řeči. Práce poukazuje na biologické faktory, sociální prostředí a prostředí rodiny, které jsou důležité při vzniku řeči. Také se zabývá problematikou slovní zásoby, jež s vývojem řeči souvisí. Výzkumná část popisuje souvislost mezi čtenářstvím a rozsahem slovní zásoby se zaměřením na žáky druhého stupně základních škol ve věkové hranici 12-14 let.
|
| |
|
Vliv teploty vody na ontogenezi keříčkovce jihoafrického (Clarias gariepinus) během postembryonálního vývoje
FRANTA, Pavel
Bakalářská práce zahrnovala dva metodicky totožné experimenty, ve kterých byl sledován nástup klíčových úseků rané ontogeneze (H95, S95, Re95) při teplotě 24 °C. V rámci experimentů bylo využito 29 experimentálních skupin eleuterembryí/larev krmených vždy po dobu 30 dní, které se však lišily v načasování začátku podávání vnější potravy. První skupina byla poprvé nakrmena ve věku 72 hPF a každá další skupina vždy o 6 hodin později než skupina předcházející (poslední krmená skupina tak zahájila příjem potravy ve věku 240 hPF). Jako kontrola posloužila skupina, které po celou dobu pokusu nebyla podávána žádná vnější potrava. Byl zkoumán vliv načasování zahájení krmení na morfometrické a gravimetrické parametry, velikostní rozložení, přežívání a míru kanibalismu eleuterembryí/larev. Při teplotě 24 °C se eleuterembrya vykulila (H95) po uplynutí 36, resp. 33 hodin (1., resp. 2. experiment) od oplození. K zahájení příjmu exogenní potravy (S95) došlo během 1. experimentu ve věku 123 hPF a strávení žloutkového váčku u larev (Re95) nastalo ve stáří 150 hPF. V případě 2. experimentu byl příjem exogenní potravy zaznamenán ve stáří 115 hPF a strávení žloutkového váčku u larev ve stáří 161 hPF. Během časového intervalu H95 až S95 byla zaznamenána vyšší míra růstu, především pak ocasní části těla. V intervalu S95 Re95 se u nekrmených larev růst zastavil (první projev hladovění). Na konci pokusu byly vlivem odlišného načasování zahájení krmení statisticky průkazně ovlivněny (P < 0,01) všechny sledované parametry kromě míry kanibalismu. Zatímco procentuální zastoupení velkých a středně velkých jedinců (potencionálních kanibalů) klesalo s prodlužující se dobou zahájení krmení, míra kanibalismu se neměnila. Narůstalo však zastoupení malých jedinců v jednotlivých skupinách. U keříčkovce jihoafrického se potvrdilo, že není vhodné z hlediska přežívání oddalovat zahájení krmení. Na rozdíl od přežívání, u morfometrických parametrů nebylo pozorováno statisticky významné negativní snížení hodnot, pokud k zahájení krmení eleuterembryí/larev bylo přistoupeno před dosažením věku 216 hPF. Dále bylo zjištěno, že téměř 100 % jedinců v kontrolní (nekrmené) skupině uhynulo ve stáří 377 hPF. První známky zvýšené mortality však byly pozorovány již ve stáří 283 hPF. Na základě výše uvedeného lze tak říci, že k nástupu PNR (point of no return) došlo u keříčkovce jihoafrického přibližně ve věku 270 hPF.
|
|
Vliv gymnastického cvičení na držení těla u dívek mladšího školního věku
ŠMOLÍKOVÁ, Tereza
Práce je zaměřena na sledování držení těla u dívek mladšího školního věku. Respondentky jsou rozděleny do dvou skupin. Děvčata aktivně se věnující sportovní gymnastice a děvčata vykonávající jiný či žádný sport. Rozdílnost těchto dvou skupin je zjišťována pomocí dotazníků. V teoretické části jsou veškeré informace a spojitosti důležité k danému tématu týkající se gymnastického cvičení, respektive sportovní gymnastiky. Jako jsou fyziologické aspekty zátěže u dívek mladšího školního věku, funkce hybného systému a také oblast kineziologie, jako je svalová dysbalance, svalová rovnováha a vzpřímená poloha těla. Vzhledem k danému tématu je v této diplomové práci i zmíňka o ontogenetickém vývoji dívek a také oblast výchovy ke zdraví, zejména životního stylu. Dále se snaží tato práce objasnit klíčová slova celého výzkumného šetření. V praktické části jsou vyhodnoceny již zmíněné dotazníky, dále diskuse a celkové výsledky výzkumného šetření. Kde, byl zjištěn pozitivní vliv gymnastického cvičení na držení těla u dívek mladšího školního věku.
|
| |
|
Bioenergetika reprodukce a postnatálního vývoje dvou sociálních druhů rypoše rodu \kur{Fukomys}
ZEMANOVÁ, Milada
Úroveň klidového metabolismu rypošů byla měřena uzavřeným průtokovým respirometrem a tělesná teplota byla stanovena rektálním teploměrem, oba parametry při okolí teplotě v a pod termoneurální zónou. Byl sledován vývoj termoregulačních schopností mláďat rypoše Fukomys sp. Přítomnost dospělých jedinců měla vliv na snížení tepelných ztrát mláďat, ale u mláďat mladších dvou měsíců neměla žádný vliv na úroveň jejich metabolismu. Vliv sociální termoregulace na tělesnou teplotu a úroveň metabolismu dospělých rypošů obřích (Fukomys mechowii) nebyl prokázán. Náklady na reprodukci samic byly sledovány na samicích dvou druhů rypošů rodu Fukomys. Energetické výdaje samic se zvyšovaly s postupujícím věkem mláďat.
|
|
SROVNÁNÍ MORFOANATOMICKÝCH ASPEKTŮ RANÉ ONTOGENEZE RYB SKUPIN PHYSOSTOMI A PHYSOCLISTI NA PŘÍKLADU VYBRANÝCH DRUHŮ
STOPOVÁ, Barbora
Práce {\clq}Srovnání morfoanatomických aspektů rané ontogeneze ryb skupin Physostomi a Physoclisti` si klade za cíl popis časné ontogeneze různých druhů akvarijních ryb ze skupin Physostomi a Physoclisti a porovnání rychlosti organogeneze při srovnání obou skupin. Organogeneze Physostomních a Physoclistních druhů je morfologicky stejná, liší se pouze v základních principech zobecněných klasifikací period, fází a stupňů. Odlišnosti v organogenezi ryb nacházíme zejména v závislosti na fylogenetickém postavení. Teoretická část této práce je věnována vymezení pojmů týkající se skupin Physostomi a Physoclisti, ontogeneze a anatomii plynového měchýře. V rámci vlastní práce je dále zachycena ontogeneze u modelových druhů a bylo provedeno srovnání rané ontogeneze u obou skupin. Výsledky práce prokázaly, že doba, která je u obou skupin potřebná k dosažení určitého ontogenetického stupně od oplození se významně liší a embryonální vývoj je celkově u Physoclisti delší než u Physostomi. Práce také naznačuje, že plnění plynového měchýře biochemickou cestou plyny z krve neexistuje pouze u některých jikry kladoucích Physoclisti, ale také u živorodek.
|
|
VOJTŮV PRINCIP VE FYZIOTERAPII HYBNÝCH PORUCH U DĚTSKÝCH NEUROLOGICKÝCH PACIENTŮ
KADLECOVÁ, Jana
V mé bakalářské práci jsem se zabývala problematikou reflexní terapie ve vztahu k léčbě dětí s dětskou mozkovou obrnou (DMO). Vzhledem k faktu, že je Vojtův princip považován za nejúčinnější způsob léčení pro pacienty postižené jakoukoli formou DMO, jsem si jako hlavní cíl práce stanovila evaluaci efektivity léčby právě dle Vojty. Respondenty byli dva klienti centra pro rehabilitaci osob se zdravotním postižením Arpida vedených v terapii pro triparetickou a diparetickou formu DMO. V teoretické části jsem se věnovala popisu skutečností týkajících se onemocnění, které zahrnují etiologii, symptomy, klinický obraz, ale především diagnostiku, prevenci a léčbu. V návaznosti na ni jsem charakterizovala podstatu Vojtovy metody jako diagnostického a terapeutického systému. Praktická část se metodologicky opírá o principy kvalitativního výzkumu, který byl založen na sekundární analýze dat a přímém pozorování. Součástí monitoringu byl standardní pozorovací test Gross Motor Function Classification System (GMFCS) a test ADL. Jako prostředek ke splnění dílčího cíle práce, tedy pro analýzu zkušeností rodičů s léčbou DMO dle Vojty jsem použila techniku polořízeného rozhovoru. Vyšetření spontánní hybnosti, kvality a kvantity tělesné postury při vývoji vzpřimovacích mechanismů potvrdilo objektivní zlepšení u obou respondentů po provedené terapii dle Vojty, která se ukázala ve výstupním kineziologickém rozboru. Z kazuistických studií vyplynulo, že na efektivitu terapie dle Vojty mají také vliv jisté aspekty, mezi něž patří frekvence, dávka, včasnost zahájení terapie, správné vedení rodičů fyzioterapeutem a jejich přístup k terapii. Vojtova metoda představuje vhodné východisko pro léčbu dětí s DMO, ale je nutno brát na zřetel, že jejich rehabilitace musí být vždy ucelená. Závěrem bych pro další výzkum v této problematice doporučila sledování klientů ve vývoji dle výpočtu retardačního kvocientu.
|
|
Výtvarná metafora zvýšené tendence k agresivitě a sklonů k násilí u klientů Dětského domova se školou v Šindlových Dvorech
VESELÁ, Zuzana
Teoretická část je věnována problematice současné teorie poruch učení a chování, jejich příčinám a dopadu na celkový vývoj dítěte. V této souvislosti se zaměřuji na ontogenezi výtvarného projevu a porovnám pohled PhDr. Milana Kyzoura a Victora Lowenfelda. Dále bude pozornost věnována typům agrese, jejímu dělení, významu a zdrojům v lidském psychickém aparátu. V další kapitole jsou předkládána teoretická východiska arteterapie. Obsahem praktické části bude popis arteterapeutického přístupu v dětském domově a budou zde uvedeny kazuistiky tří klientů. V nich se budu věnovat charakteristikám výtvarného projevu klientů, resp. specifickým znakům daného projevu. Přestože v arteterapeutickém procesu půjde především o posun v zobrazování jako cílového efektu výtvarně metodického vedení, obsahem praktické části budou i interpretační hypotézy.
|