|
Teorie státního bankrotu
Štekláč, Jiří ; Ježek, Tomáš (vedoucí práce) ; Munzi, Tomáš (oponent)
Probádanost problematiky bankrotu na úrovni státu je velmi nízká. I přes závažnost a aktuálnost tématu existuje citelný nedostatek literatury. Diplomová práce si kladla za cíl charakterizovat státní bankrot, najít ekonomické možnosti jeho vypořádání, analyzovat jeho příčiny a důsledky a hledat možnosti jeho prevence a léčby. Práce vychází z rozlišení bankrotu soukromého subjektu, jakým jsou např. banky nebo podniky, a bankrotu státu. Podrobně se zabývá analýzou příčin bankrotu soukromého subjektu. Jako systémovou příčinu bankrotu soukromých i státních subjektů ukazuje paradox současného monetárního systému. Jedná se o "levné dluhové peníze" vytvořené úvěrovou expanzí, které generují mylné investice (ve smyslu rakouské teorie hospodářského cyklu) na straně jedné a finanční systém, založený na nutnosti permanentní škodlivé emise "úvěrových levných peněz" obchodními (nikoli centrálními) bankami na straně druhé. V analýze státního bankrotu diplomová práce užívá kritéria ratingové agentury Moody's, jimiž hodnotí schopnost daného státu splácet své dluhy, a popisuje tři kroky, v nichž se jednotlivé stupně hodnocení přidělují. Práce se soustřeďuje na analýzu důsledků státního bankrotu na finanční trhy. Jako nejzávažnější důsledky státního bankrotu práce ukázuje zamrznutí úvěrového systému, riziko "runu" na banky jako držitele znehodnocených státních cenných papírů a následný kolaps celého bankovního sektoru a dále paniku na finančních trzích. V globalizovaném světě není státní bankrot v jedné zemi izolovanou událostí, neboť velkou část dluhopisů bankrotujícího státu drží finanční instituce jiných států. Práce se dále zaměřuje na zkoumání důsledků státního bankrotu na měnovou unii. Nezávislé státy čelí důsledkům bankrotu nebo jeho hrozbě obvykle devalvací vlastní měny. Je-li však stát členem nějaké měnové unie, tento nástroj nelze použít, bankrot ohrožuje společnou měnu a tím i ostatní členy unie. Práce se zabývá problémem institucionálního řešení bankrotu. Ukazuje na možnosti a omezení postupovat podle českého insolvenčního zákona, který se používá v případech bankrotu soukromých subjektů. Analyzuje možnosti použití konkurzu, reorganizace, oddlužení, restrukturalizace, eventuelně i akvizice a fúze, neboť i toto řešení státního bankrotu historie již přinesla. Práce analyzuje situaci některých bankrotem ohrožených států současnosti.
|